Справа № 165/2126/20 	Головуючий у 1 інстанції: Федечко М. О. 	
Провадження № 22-ц/802/788/21  Категорія: 18 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 липня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В., 
з участю :
       секретаря судового засідання - Губарик К.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», ПАТ «Дельта Банк», ТзОВ ФК «Інвест Хаус», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватний нотаріус Личук Тарас Володимирович, Приватний виконавець Русецький Павло Сергійович, Львівська регіональна філія ДП «Національні інформаційні системи», про скасування договорів купівлі-продажу прав вимоги, визнання дій з укладення вказаних договорів незаконними та такими, що принижують честь і гідність та репутацію,  скасування виконавчого напису приватного нотаріуса та визнання дій неправомірними, припиненими та такими, що принижують честь та гідність, зобов`язання  вчинити дії,  за апеляційною скаргою  позивача  ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року, 
                                       В С Т А Н О В И В:
       У серпні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду із даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 24 липня 2020 року на його адресу надійшла постанова від 20 липня 2020 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 1178, виданого 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В., про стягнення на користь ТзОВ ФК «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року, з урахуванням договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 20 травня 2013 року, договору купівлі-продажу прав вимог № 1991/К, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Інвест Хаус» 04 жовтня 2019 року, боржником за якими зазначено його. 
Вказує, що 30 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ним був укладений кредитний договір № 14.9/8/07-КМК, за яким йому було надано кредит в розмірі 20000 дол. США строком до 26 листопада 2010 року зі сплатою 15 % річних. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 серпня 2011 року, стягнуто з нього та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 142098,95 грн за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року та з нього і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 142098,95 грн за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року. Для здійснення виконання рішення виконавчі документи надіслано у ВДВС. У зв`язку зі сплатою в 2014 році ОСОБА_2 заборгованості за даним кредитним договором у повному обсязі постановою державного виконавця ВП № 29082556 від 22 січня 2014 року закінчено виконавче провадження з виконання вище вказаного рішення суду. 
       Зазначає, що у зв"язку із погашенням боргу повністю рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2016 року в задоволенні позову до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ «Дельта Банк», який викупив право вимоги за цим договором, відмовлено. Рішення залишено без змін судами вищих інстанцій. 
       Проте, 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. видано виконавчий напис № 1178, про стягнення на користь ТзОВ ФК «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року за період з 04 жовтня 2019 року по 08 травня 2020 року в сумі 110960,56 грн. 
       За вказаним виконавчим написом приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Русецьким П.С. відкрите виконавче провадження ВП № 62620498 від 20 липня 2020 року та розпочато примусове стягнення грошових коштів із нього, а також накладено арешт на кошти, виділені державою на соціальні потреби для забезпечення малолітньої дитини, що є недопустимим. 
Позивач зазначає, що виконавчим округом приватного виконавця Русецького П.С. є місто Київ. Він постійно мешкає на території м. Нововолинська Волинської області, не має жодного рухомого та нерухомого майна, доходів або грошових коштів у м. Києві. Таким чином, прийнявши до примусового виконання виконавчий напис за № 1178 від 19 травня 2020 року, відповідач, приватний виконавець діяв не в межах своїх повноважень та незаконно прийняв рішення про відкриття виконавчого провадження № 62620498 від 20 липня 2020 року поза місцем розташування його виконавчого округу. 
На підставі викладеного просить скасувати договір купівлі-продажу прав вимоги, укладений між «ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 20 травня 2013 року, та частину додатку до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року в сумі 13793,27 дол. США відповідно до кредитного договору № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року; скасувати договір купівлі-продажу прав вимоги № 1991/К, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Інвест Хаус» 04 жовтня 2019 року, в зв`язку з безпідставністю пред`явлення. Дії визнати неправомірними та протиправними та такими, що принижують честь і гідність його як громадянина України; скасувати виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича, зареєстрований за № 1178, від 19 травня 2020 року про стягнення в примусовому порядку з нього на користь ТзОВ « ФК «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла по кредитному договору № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року з відповідними додатками. Дії визнати неправомірними та протиправними і такими, що принижують честь та гідність його як громадянина України.
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2021 року позов задоволено частково. 
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича від 19 травня 2020 року № 1178 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ ФК «Інвест Хаус» заборгованості за період з 04 жовтня 2019 року по 08 травня 2020 року у розмірі 110960,56 грн, за кредитним договором № 14.9/8/07 – КМК від 30 листопада 2007 року. 
Стягнуто з ТзОВ ФК «Інвест Хаус» в дохід держави 840,80 грн  судового збору.  В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині відмови у позовних вимогах скасувати і в цій частині позов задовольнити.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянула справу за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, які не з`явилися у судове засідання, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її розгляду.
Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України колегія суддів перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що у нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають із вказаних кредитних відносин. Що стосується вимог про скасування договорів купівлі-продажу прав вимоги, укладених між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», а також між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Інвест Хаус», суд відмовив у їх задоволенні з огляду на те, що обраний позивачем спосіб захисту – скасування договорів, на думку суду, не забезпечить захисту і відновлення прав позивача за наведених ним же обставин.
З такими висновками суду колегія суддів погоджується.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.
Як встановлено матеріалами справи, 30 листопада 2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 14.9/8/07-КМК, за яким позичальнику було надано кредит у розмірі 20000 дол. США строком до 26 листопада 2010 року зі сплатою 15 % річних. 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 142098,95 грн заборгованості за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року та з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 142098,95 грн за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 серпня 2011 року вказане рішення залишено без змін. 
Для примусового виконання цього рішення виконавчий лист надіслано до ВДВС. 
20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги. Згідно з витягом з додатку № 1 до цього договору купівлі-продажу прав вимоги боржником зазначено ОСОБА_1 (а.с.19). 
Постановою державного виконавця ВП № 29082556 від 22 січня 2014 року закінчено виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду у зв`язку зі сплатою ОСОБА_2 заборгованості за даним кредитним договором у повному обсязі. Загальна сума платежів на виконання рішення Луцького міськрайонного суду становила 116500 грн, які були перераховані на рахунок ПАТ «Дельта Банк». На кореспондентський рахунок ПАТ «Кредитпромбанк» 10 січня 2014 року ОСОБА_2 перераховано 25298,95 грн, які в свою чергу 11 січня 2014 року перераховано ПАТ «Кредитпромбанк» на рахунок ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» 20 травня 2013 року. Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження від 22 січня 2014 року борг в сумі 142089,95 грн сплачено ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с.56). 
Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 25 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 11 травня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2017 року рішення Нововолинського міського суду від 25 лютого 2016 року залишено без змін. 
Вказаними судовими рішеннями констатовано, що заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні на АТ "Дельта Банк" не проводилось, платежі погашались до 22.01.2014 року на рахунок первісного кредитора ПАТ "Кредитпромбанк", який перераховува ці суми на рахунки АТ "Дельта Банк", а також встановлено відсутність заборгованості перед позивачем у справі АТ "Дельта Банк" за спірним кредитним договором та зазначено, що виконання судового рішення про дострокове стягнення всієї суми боргу за кредитом відбулося у повному обсязі.
Відповідно до норм ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, як встановлено судом, спір щодо наявності у позивача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 30.11.2007 року був предметом розгляду у суді, рішенням якого в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором відмовлено повністю. Суди усіх інстанцій констатували, що в ході розгляду справи не встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 30.11.2007 року, а визначена судом заборгованість у повному обсязі була сплачена боржниками, рішення суду виконано в повному обсязі.
Судом також встановлено, що 04.10.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Інвест Хаус» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №1991/К, боржником за яким вказано ОСОБА_1 , на підставі якого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. видано виконавчий напис № 1178 від 19 травня 2020 року про стягнення з позивача на користь ТзОВ ФК «Інвест Хаус» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року з відповідними додатками. 
Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П. С. від 20 липня 2020 року ВП № 62620498 слідує, що виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого напису № 1178, виданого 19 травня 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., яким вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ ФК «Інвест Хаус» заборгованість, що виникла за кредитним договором № 14.9/8/07-КМК від 30 листопада 2007 року з відповідними додатками, договором купівлі-продажу прав вимоги № 1991/К , укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Інвест Хаус» 04 жовтня 2019 року. Стягнення заборгованості проводиться в частині заявлених грошових вимог за період з 04 жовтня 2019 року по 08 травня 2020 року. Сума заборгованості складається із суми заборгованості за кредитом 102701 , 22 грн; суми заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року 6418, 83 грн; суми заборгованості за 3 % річних 1540, 52 грн; суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису - 300 грн. Загальна сума заборгованості становить 110960 грн (а.с.6). Також постановою про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. від 20 липня 2020 року ВП № 62620498 постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 11096,06 грн на користь приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. (а.с.8). Того ж дня ОСОБА_4 винесено постанову про встановлення для позивача ОСОБА_1 розміру мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 295,88 грн (а.с. 10). 
Правомірність прийняття вказаних постанов була предметом розгляду Волинського окружного адміністративного суду, який 18 вересня 2020 року ухвалив рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , визнав протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Русецького П.С. щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62620498 від 20.07.2020 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. №1178 від 19.05.2020; постанови про стягнення з боржника основної винагороди ВП 62620498 від 20.07.2020, винесеної щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. №1178 від 19.05.2020; постанови про розмір мінімальних витрат ВП №62620498 від 20.07.2020 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. №1178 від 19.05.2020; постанови про арешт коштів боржника ВП №62620498 від 20.07.2020. Визнано протиправними та скасовані вказані постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника від 20.07.2020 ВП 62620498 (а.с.88-92). 
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлено Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882 (далі - Інструкція).
       Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд перевірив доводи сторін у повному обсязі й установив та зазначив у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).
Водночас безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (пункт 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19).
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не визнав заборгованість, вказану у виконавчому написі, що за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 квітня 2011 року заборгованість погашена повністю, а саме, за кредитним договором від 30.11.2007 року № 14.9/8/07-КМК, що підтверджується як рішеннями судів, що розглядали спір з цього приводу, так і постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.01.2014 року.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, оскільки за результати розгляду справи було встановлено наявність обґрунтованих порушень під час вчинення виконавчого напису, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог в цій частині позову.
Разом з тим, судом правильно відмовлено у решті позовних вимог, зокрема щодо скасування договорів відступлення права вимоги за спірним кредитним договором - між ПАТ "Кредитпромбанком" та ПАТ "Дельта Банком" від 20.05.2013 року, між ПАТ "Дельта Банком" та "ФК "Інвест Хаус" від 04.10.2019 року.
       Як визначено ст.15 ЦК України, кожна особа має право Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу особа має право звернутися до суду (ст. 16 ЦК України).
       Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
1) визнання права;
2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право;
4) відновлення становища, яке існувало до порушення;
5) примусове виконання обов`язку в натурі;
6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення;
8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;
10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
       Вказаний перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
       Суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
       Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний зацікавленою особою спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.
Суд першої інстанції правильно застосував правові висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 03.04.2019 року у справі №712/15369/12 та від 18.11.2020 року у справі № 653/1216/16-ц та інших, і вказав, що вимоги про скасування договорів відступлення права вимоги та про визнання дій протиправними та такими, що принижують честь і гідність позивача як громадянина України, є безпідставними та не забезпечують захисту і відновлення прав позивача, а тому відмовив у цій частині вимог. 
При цьому слід взяти до уваги, що питання оспорювання договору між ПАТ "Кредитпромбанком" та ПАТ "Дельта Банком" від 20.05.2013 року позивачем не ставилося під час розгляду судом справи про стягнення боргу, де в рішенні було констатовано факт перерахунку заборгованості первісним кредитором на рахунок ПАТ "Дельта Банку". Разом з тим, доказів приниження честі та гідності позивача відповідачем суду не надано.
Отже, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування судового рішення, оскільки зводяться до викладення обставин справи із наданням суб`єктивного тлумаченням норм чинного законодавства.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги не знайшли свого підтвердження, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст.  268, 367- 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення   Іваничівського районного суду  Волинської  області від 11 березня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий
Судді: