ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року 
м. Київ
справа №803/1573/16
касаційне провадження №К/9901/41545/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області
на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня                    2017 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Старунський Д.М.; судді -               Багрій В.М., Рибачук А.І.)
у справі № 803/1573/16
за позовом Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит 15» 
про накладення арешту на кошти на рахунках платника податків,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року Луцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ; позивач; контролюючий орган) звернулася до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит 15» (далі - ТОВ «Фаворит 15»; відповідач; платник) про накладення арешту на кошти на рахунках платника податків.

Волинський окружний адміністративний суд постановою від 11 квітня 2017 року адміністративний позов задовольнив повністю, дійшовши висновку про його обґрунтованість, оскільки ТОВ «Фаворит 15» відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її здійснення.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 15 червня                    2017 року рішення суду першої інстанції скасував та прийняв нове - про відмову в задоволенні адміністративного позову з підстави недотримання контролюючим органом законодавчо передбаченої процедури вручення (надсилання) платнику направлення та копії наказу на перевірку.

Луцька ОДПІ звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від  15 червня 2017 року та залишити в силі постанову Волинського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому звертає увагу на те, що відповідач був обізнаний про те, що посадові особи контролюючого органу прибудуть для проведення перевірки у конкретний день, однак не забезпечив присутність директора або уповноваженого представника в цей день за місцем реєстрації платника та не повідомив Луцьку ОДПІ про неможливість їхньої присутності, тим самим не забезпечив допуск посадових осіб позивача до проведення перевірки. 

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 02 серпня 2017 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Луцької ОДПІ.

11 серпня 2017 року від відповідача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких він зазначив, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права. 

Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року) касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 

20 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31 серпня 2016 року на підставі             пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України) начальником Луцької ОДПІ прийнято наказ № 967 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно з яким призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Фаворит 15» щодо показників задекларованих у поданій звітності з податку на додану вартість за квітень - липень 2016 року, тривалістю 5 робочих днів.

З метою вручення зазначеного наказу та ознайомлення з направленням на перевірку від 31 серпня 2016 року № 000667 посадовою особою контролюючого органу здійснено вихід за юридичною адресою відповідача: м. Луцьк, вул. Словацького, 30, кв. 3, однак встановлено відсутність посадових осіб платника, відповідальних за ведення його фінансово-господарської діяльності.

19 вересня 2016 року начальником Луцької ОДПІ прийнято наказ № 1043 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, відповідно до якого на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України призначено документальну позапланову виїзну перевірку платника з 20 вересня  2016 року, тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Альтор», Приватним підприємством «Артель-Транс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжбуд-С», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ватеріс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Системс» за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року та придбання товарів (робіт, послуг), реалізованих вищезазначеним суб`єктам господарської діяльності.

20 вересня 2016 року, 21 вересня 2016 року, 22 вересня 2016 року, 23 вересня                  2016 року, 26 вересня 2016 року посадовою особою позивача здійснено виходи за юридичною адресою відповідача з метою вручення наказу від 19 вересня 2016 року № 1043 та ознайомлення з направленням на перевірку від 19 вересня 2016 року                   № 000991, однак встановлено відсутність директора ТОВ «Фаворит 15» за вказаною адресою.

18 жовтня 2016 року начальником Луцької ОДПІ прийнято наказ № 1133 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, згідно з яким на підставі пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України призначено документальну позапланову виїзну перевірку відповідача з 18 жовтня 2016 року, тривалістю 5 робочих днів, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства під час здійснення фінансово-господарських операцій із Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Альтор», Приватним підприємством «Артель-Транс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Інжбуд-С», Товариством з обмеженою відповідальністю «Ватеріс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Альфа Системс» за період з 01 квітня 2016 року по 30 червня 2016 року та придбання товарів (робіт, послуг), реалізованих вищезазначеним суб`єктам господарської діяльності.

Посадовою особою контролюючого органу 18 жовтня 2016 року, 19 жовтня                       2016 року, 20 жовтня 2016 року, 21 жовтня 2016 року здійснено виходи за юридичною адресою ТОВ «Фаворит 15» з метою вручення зазначеного наказу та ознайомлення з направленням на перевірку від 18 жовтня 2016 року № 001071, однак встановлено, що посадові особи відсутні, у зв`язку з чим 21 жовтня 2016 року складено акт                        № 226/14-02/39962170 недопуску до проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

24 жовтня 2016 року заступником начальника Луцької ОДПІ прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків на підставі підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України у зв`язку з відмовою від проведення документальної перевірки та допуску посадових осіб контролюючих органів за наявності законних підстав для її проведення.

25 жовтня 2016 року Луцька ОДПІ звернулася до суду з позовом про арешт на коштів на рахунках ТОВ «Фаворит 15».

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. 

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. 

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Утім, як з`ясовано судом апеляційної інстанції та фактично не спростовується позивачем, останнім не дотримано законодавчо передбаченої процедури вручення (надсилання) платнику направлення на проведення перевірки та копії наказу. Зокрема, директор ТОВ «Фаворит 15» або інша уповноважена особа відповідача не отримували під розписку ані направлення, ані наказу. В матеріалах справи відповідні докази відсутні.

За правилами пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, зокрема, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду (підпункт 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України).

За таких обставин, оскільки позивачем у ситуації, яка розглядається, не дотримано процедури проведення перевірки відповідача, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для застосування до ТОВ «Фаворит 15» адміністративного арешту коштів є цілком обґрунтованим.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд апеляційної інстанції не допустив порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосував норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги контролюючого органу без задоволення, а рішення суду апеляційної                інстанції - без змін.

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                   І. Я. Олендер

                                                                                               Р. Ф. Ханова