ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/2006/21                                                      Головуючий у І інстанції - Клопот С.Л.                                                                                                 
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 вересня 2021 року                                                                                           м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,   

                                      при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И Л А:

Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати припис № 07 від 03.03.2021 року складений Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області за результатами позапланової перевірки Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" за зверненням споживача ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що при винесенні оскаржуваного припису, Відповідачем було неуважно вивчені обставини справи, застосовано не вірну методику розрахунку вартості отриманих послуг, не конкретизовано норми порушеного права, та форму їх відновлення, в наслідок чого рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. 
Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2021 за вх. Б-21 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області надійшло звернення ОСОБА_1 , щодо порушення вимог законодавства про захист прав споживачів AT «Облтеплокомуненерго». В своєму зверненні ОСОБА_1 просила провести позапланову перевірку на предмет законності та правильності нарахування за опалення місць загального користування боргу в розмірі 5709,34 грн. за період 01.01.2016 по 30.04.2018.
За зверненням споживача та за погодженням Держпродспоживслужби вих.                         № 15.3-10/1880 від 29.01.2021, на підставі наказу № 272-п від 09.02.2021 та направлення на проведення позапланової перевірки від 09.02.2021 № 272-п/143 Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області було проведено позапланову перевірку AT «Облтеплокомуненерго» що розташоване за адресою: вул. Реміснича, буд. 55 - Б, м, Чернігів.
У ході позапланової перевірки було встановлено, що споживачці ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , нарахування за спожиту теплову енергію в місцях загального користування в опалювальний період з 01.01.2016 по 28.04.2018 проводились на підставі Закону України «Про житлово - комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, (далі - Закон               № 1875-IV), «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі - Правила) та «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31.10.2006 № 359 (далі - Методика № 359). Облік теплової енергії даного будинку здійснюється засобом обліку.
При нарахуванні кількості теплої енергії за опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку, суб`єктом господарювання було взято до розрахунку невірні дані щодо сумарної загальної опалювальної площі квартир і приміщень, які сплачують за опалення МЗК та не мають відокремленого входу. При визначенні кількості спожитої енергії, спожитої на опалення МЗК не вірно зазначено тривалість опалювального періоду (відповідно до таблиці 1 Методики застосовується показник 191 день, а під час розрахунку суб`єктом господарювання взято 187 днів).
При визначенні загальної кількості теплової енергії на опалення МЗК розрахунок проводиться без застосування формули 2.3 Методики. Утрати теплової енергії розподільними трубопроводами системи опалення будинку не розраховувались.
В період з 01.03.2018 по 30.04.2018 розподіл обсягів теплової енергії визначений за допомогою вузла комерційного обліку і здійснювався без застосування "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", яка була затверджена лише 22.11.2018, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України № 315.
На підставі проведеної перевірки Відповідачем було складено Акт перевірки від 02.03.2021 року № 035, відповідно до якого, нарахування теплової енергії на опалення МЗК споживачу ОСОБА_1., в опалювальний період з 01.01.2016 по 30.04.2018 проведено, з порушенням вимог діючого законодавства.
На підставі вищевказаного Акту перевірки, 03.03.2021 року Відповідачем складено припис № 07, яким Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» зобов`язано провести перерахунок нарахувань за спожиту теплову енергію в опалювальний період з 01.01.2016 по 30.04.2018, споживачу ОСОБА_1 , у відповідності до чинного законодавства.
Вважаючи вказаний припис протиправним, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом. 
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи припис № 07 від 03.03.2021, Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області діяло в межах своєї компетенції, обґрунтовано та правомірно і у суду відсутні правові підстави для його скасування.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що в своїх розрахунках застосовує формулу  2.3 п. 2.1.4 Методики, з урахуванням утрат розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, при цьому надає розрахунок (розшифровку) нарахованих значень за формулами 2.3, п. 2.1.4 Методики за 2018 рік по особовому рахунку НОМЕР_1 .
Так, відповідно до пункту 1.4. Методики № 359 кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загально будинкового обліку теплової енергії відсутні суб`єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.
У пункті 2.1.4. Методики №359 наводиться формула за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК: Q МЗК = SQ К МЗК + Q втр.,(2.3), де SQ К МЗК- кількість теплової енергії на опалення окремого к-того приміщення МЗК, Гкал; Q втр. - утрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі (розраховується за СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция и кондиционирование", Приложение 12, 1991 г. Далі-СНиП 2.04.05-91).
СНиП 2.04.05-9 з 01.01.2014 втратили чинність, а в діючих замість них ДБН                     3.2.5-67:2013, затверджених наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 № 24 та від 28.08.2013  № 410, методика розрахунку утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі - відсутня.
Тому Q втр. відповідно до Методики не розраховувались.
Оскільки пункт 2.1.4 Методики № 359 при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 9, вул. Т. Кореня, м. Чернігів застосований не був, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що подальше застосування Позивачем пунктів 2.2.1 та 2.2.2 Методики № 359 при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими мешканцями будинку, без дотримання пункту 2.1.4 Методики № 359 є неправомірним, оскільки одна із вихідних даних - витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою, з чим погоджується колегія суддів.
Таким чином Позивач проводив розрахунки опалення місць загального користування не у спосіб, що визначений законом.
Відповідно до пункту 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.
Відповідно п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування  (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Отже, в своїх розрахунках Позивач помилково виходить зі значень загальної опалювальної площі квартир/приміщень будинку, а не загальної опалювальної площі будинку, що включає в себе площі МЗК.
Щодо застосування Позивачем, при визначенні кількості спожитої енергії, розрахунку, виходячи з тривалості опалювального періоду 187 діб, замість 191, колегією суддів встановлено наступне.
Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради "Про затвердження норм споживання та погодження річного плану виробництв, транспортування та постачання тепловодої енергії" від 27.07.2017 № 342 затверджено норми споживання теплової енергії для централізованого опалення на потреби населення м. Чернігова, яке згадується                  AT "ОТКЕ"; норми споживання теплової енергії для централізованого опалення на потреби населення м. Чернігова, розраховані, виходячи з тривалості опалювального періоду 187 діб.
Позивач в апеляційній скарзі посилається на пункт 5 Правил № 630, згідно якого рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних міських рад або місцевими державними адміністраціями, виходячи з кліматичних умов.
Так, на виконання пункту 5 Правил, 07 жовтня 2016 року прийнято розпорядження міського голови "Про початок опалювального сезону 2016-2017 років" № 320-р, а 03 жовтня 2017 року прийнято розпорядження міського голови "Про початок опалювального сезону 2017-2018 років"№ 287-р. Також, 05 квітня 2018 прийнято розпорядження міського голови  № 93-р "Про завершення опалювального сезону 2017-2018 років". Зазначені розпорядження міського голови не містять норм тривалості опалювального періоду.
Таким чином, застосування Позивачем при визначені кількості теплової енергії, спожитої на опалення МЗК показника у 187 діб опалювального періоду, є не правомірним, оскільки належний показник міститься саме у Методиці № 359, в таблиці 1 і дорівнює               191 дню.
Також в оскаржуваному приписі зазначено, що Позивачем в період з 01.03.2018 по 30.04.2018 розподіл обсягів теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку, здійснювався без застосування «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».
Відповідно до пункту 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на підставі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».
Враховуючи вимоги зазначених вище норм законодавства України, AT «ОТКЕ», в газеті «Деснянська правда» № 42 від 23.10.2014 було опубліковано типовий договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для його укладання шляхом приєднання всіма споживачами послуг, до якого приєдналась споживачка ОСОБА_2 .
Пунктом 8 Договору, про надання послуг з центрального опалення та водонагрівання, до якого приєдналась ОСОБА_1 , плата за надання послуг за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005.
Також, відповідно до п. 13 Договору за централізоване опалення квартири, плата справляється за нормативами (нормами) споживання та додатково за перевищення проектної потужності приладів опалення згідно Методики, затвердженої в установленому законодавством порядку.
Крім того, пунктом 2 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII визначено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Отже, нарахування теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку, споживачу ОСОБА_1 в опалювальний період з 01.03.2018 по 30.04.2018 проведено Позивачем з порушенням умов Договору та нормам Закону.
Згідно зі статтею 26 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня          1991 року № 1023-XII, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право:                  1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів.
Згідно з частиною 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду контролю) складає акт.
Відповідно до частини 7 статті 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.' У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відповідно до частини 8 статті 7 Закону № 877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що складаючи припис № 07 від 03.03.2021, Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області діяло в межах своєї компетенції, обґрунтовано та правомірно.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.
Положеннями ст. 242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 квітня  2021 року - без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                      О.М. Оксененко

Повний текст складено 23.09.2021 року.