ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/326/21 Справа № 705/1626/21 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Єщенко  О. І.   Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 р. м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю представника ОСОБА_1  - адвоката Ткаченка М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 454 грн.,

в с т а н о в и в :

       Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 04.04.2021 о 20 год. 40 хв. в с. Сушківці Уманського району керував автомобілем «Dodge Journey», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510», прилад ARLM - 0439», показник 0,98 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Уманського міськрайонного суду № 705/1626/21 від 13.07.2021 року та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги мотивував тим, що суд першої інстанції надав неправильну юридичну оцінку фактичним обставинам справи, формально підійшов до її розгляду, і відповідно зробив необ`єктивні і помилкові висновки.
Вважає, що при проведенні працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння та складання за його результатами протоколу про адміністративне правопорушення, працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, та затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р. «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р.
Зазначає, що коли його було зупинено працівниками поліції, він погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510».
Після проходження першого тестування показники приладу показали результат 0.00%о при температурі повітря 17 градусів Цельсія, після другої спроби результат склав 0.98%о при температурі повітря 17 градусі Цельсія, що викликало в нього сумнів, щодо правильності показників даного приладу.
З даним результатом він не був згідний, та наполягав на проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, так як у цей день, він спиртних напоїв взагалі не вживав, на що працівники поліції погодилися, однак затягували час, щоб не їхати до медичного закладу.Прав та обов`язків, порядок проходження медичного огляду, працівниками поліції роз`яснено йому не було, тільки сказали, що в лікарню він може поїхати для проходження огляду протягом двох годин з моменту складання протоколу, однак направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я не виписали.
Також, працівники поліції дуже довго складали протокол, приблизно півтори години, що свідчить про те, що їхні дії були спрямовані на те, щоб він не міг на протязі вказаного ними часу звернутися до медичного закладу для проходження огляду.
Після довгих балачок, він вже не мав бажання їхати до медичного закладу, так як йому потрібно було їхати додому, так як на нього чикала дружина з маленькою дитиною, а також він не хотів хвилювати дружину, якби повідомив їй про зазначену подію та проходження медичного огляду, про що повідомив працівників поліції.
Однак, коли працівники поліції вже складали протокол про адміністративне правопорушення, він знову запропонував поїхати до лікарні, оскільки не був згідний з показниками технічного засобу «Drager Alcotest 7510», на що працівники поліції йому відмовили, мотивуючи тим, що він вже відмовився від медичного огляду і вже складається протокол про адміністративне правопорушення.
Потім видали тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та поїхали.
Вранці наступного дня він звернувся у медичний заклад, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Уманська міська лікарня» Уманської міської ради де пройшов огляд, за результатами якого отримав висновок, в якому зазначено, що він тверезий. Потім за рекомендацією лікаря поїхав у міську лікарню, де здав кров для аналізу на вміст етилового спирту, після чого отримав акт хіміко-токсикологічних досліджень, в якому зазначено, що в крові відсутній етиловий спирт.
Також, огляд його на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 7510» відбувався без залучення свідків, що підтверджується матеріалами справи.?
Апелянт вказує, що до матеріалів справи в якості доказу, було додано роздруківку приладу «Drager Alcotest 7510» (тест №102 від 04.04.2021 р.) за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння останнє калібрування вказаного технічного засобу проводилось 09.07.2020 р., що вказує на недопустимість даного доказу, оскільки з часу останнього калібрування приладу, за допомогою якого працівниками поліції проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння водія, пройшло понад 6 (шість) місяців, що виключало можливість використання працівниками поліції вказаного спеціального технічного засобу.
Зазначає, що згідно інструкції по експлуатації приладу «Drager Alcotest 7510», калібрування повинно бути здійснено кожні шість місяців.
Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченка М.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно положень ст.280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.
Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.
У відповідності до вимог п.2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особам в стані алкогольного сп`яніння.
При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується: - даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2021 серії ДПР18 № 076059, в якому викладені обставини зазначеного правопорушення; - даними показниками приладу «Drager» від 04.04.2021 р. з результатом 0,98 ‰; - даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 в графі «з результатами згоден» поставив свій підпис; відеозаписом із камери поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від пропозиції поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 підписав його та будь-яких зауважень, щодо його складання з боку працівників поліції, не висловив (а.с.1), а в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому вказано результати його огляду на стан сп`яніння - 0,98‰ поставив свій підпис, про те що згідний з вказаним результатом (а.с.3). 
Що стосується доводів апелянта, про те, що він проходив медичний огляд який засвідчив, перебування його в тверезому стані, то вони апеляційним судом відхиляються, виходячи з наступного.
Відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).
Пунктом 8 розділу ІІ вищезазначеної інструкції, передбачено, що форма направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена у додатку 1 до цієї Інструкції.
Зі змісту додатку 1 до Інструкції, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що доставку водія в заклад охорони здоров`я для огляду здійснює посадова особа, про що у відповідній графі вказується її посада, найменування підрозділу Національної поліції України, звання, П.І.Б., серія та номер службового посвідчення, підпис.
Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п. 17, п. 20 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції закріплено, що зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Зі змісту висновку КНП «Уманська психіатрична лікарня» №256 від 05.04.2021 р. вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я за відсутності поліцейського та через час, що явно перевищує дві години з моменту виявлення підстав для проведення відповідного огляду.
Згідно з п. 22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається, недійсним.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та не взяв до уваги, складені відносно ОСОБА_1 , висновок №256 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів , що знижують увагу та швидкість реакції від 05.04.2021 р. та акт 299 хіміко-токсикологічних досліджень від 09.04.2021 р., оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП такий огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.
Доводи про те, що працівники поліції відмовились їхати в медичний заклад для проведення відповідного огляду на стан сп`яніння, спростовуються відеозаписом з камери поліцейського, який був переглянутий в судовому засіданні суду першої інстанції, і обставини відмови ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду на стан сп`яніння, суд поетапно виклав в оскаржуваній постанові.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королвства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відтак, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.
Що стосується доводів апелянта ОСОБА_1 про те, що він проходив тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», у якого останнє калібрування здійснювалось 09.07.2020 р., тобто поза межами міжповірочного інтервалу, який передбачений інструкцією експлуатації вищезазначеного газоаналізатору, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта, не заслуговують на увагу та спростовуються наступним.
Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».
Всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 р. №1747 і становить 1 рік.
Так, відповідно до наказу Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року із наступними змінами «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено, що газоаналізатори підлягають періодичній повірці міжповірочним інтервалом терміном в 1 (один) рік.
Апеляційним судом встановлено, що останнє калібрування газоаналізатора «Drager Alkotest 6810», яким проводили тест працівники поліції щодо водія відбулося 09.07.2020 р., а тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою вищевказаного приладу ОСОБА_1 пройшов 04.04.2021 р., тобто в межах міжповірочного інтервалу в 1 (один) рік.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу на те, що наказ Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року має вищу юридичну силу ніж інструкція з експлуатації вищезгаданого газоаналізатору, на яку посилається апелянт.
Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази, які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваного рішення є належними та допустимими по даній справі, та доводять ту обставину, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у зазначеному місці та у зазначений в протоколі час в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, підстав для скасування постанови судді місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, немає.
Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2021 року відносно ОСОБА_1 є законною та обгрунтованою, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 липня 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя М.О. Ятченко