ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
іменем України 

29 липня 2021 року 
м. Харків

справа № 2-1503/11
провадження 22ц/818/3161/21 

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 

головуючого – Котелевець А.В., 
суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Огар І.В.,

імена (найменування) сторін:
заявник – Акціонерне товариство «ОТП Банк», 
заінтересовані особи – Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 ,
представник – ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вельковського Станіслава Володимировича – представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року в складі судді Тимош О.М., 

у с т а н о в и в:

У січні 2021 року Акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі – АТ «ОТП Банк») звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», зміненого на АТ «ОТП Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2011 року задоволено позов АТ «ОТП Банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № M L-701/264/2008 в розмірі 422 328,11 грн, заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № РL-701/005/2008 в розмірі 23 900,30 грн, а також судові витрати в загальному розмірі 1820,00 грн. 

На виконання вказаного заочного рішення Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи, які були пред`явлені для примусового виконання Московським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

На протязі 2017-2020 років банк звертався до Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з запитами про надання інформації щодо виконавчого провадження. Лише в 2021 році засобами телефонного зв`язку банку було повідомлено про закриття виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), що позбавило банк можливості повторно звернутись з заявою про відкриття виконавчого провадження. 

Заявник вказував, що на адресу стягувача виконавчі документи не надходили, рішення суду до цього часу не виконано.

Посилаючись на вищевикладене, АТ «ОТП Банк» просило суд: визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа; видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-1503 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № ML-701/264/2008 в розмірі 422 328,11 грн, заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № РL-701/005/2008 в розмірі 23 900,30 грн, а також судових витрат в загальному розмірі 1820,00 грн. 

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року у задоволенні заяви АТ «ОТП Банк» про поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що підставою для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа. Проте, АТ «ОТП Банк» не надало доказів втрати виконавчого листа, як і доказів щодо пред`явлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № ML-701/264/2008 в розмірі 422 328,11 грн та заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № РL-701/005/2008 в розмірі 23 900,30 грн.

19 березня 2021 року Вельковський Станіслав Володимирович – представник АТ «ОТП Банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення заяви АТ «ОТП Банк».

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено за наявності доказів втрати при пересилці оригіналу виконавчого листа, що відбулося не з вини стягувача. 

Московський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_1 ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати рішення суду повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України – в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2011 року задоволено позов АТ «ОТП Банк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № ML-701/264/2008 в розмірі 422 328,11 грн, заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № РL-701/005/2008 в розмірі 23 900,30 грн, а також судові витрати в загальному розмірі 1820,00 грн (а. с. 2-4). 

На виконання вказаного заочного рішення Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи, які були пред`явлені для примусового виконання Московським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення. 

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. 

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. 

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00).

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Частиною першою статті 360 ЦПК України (у редакції, чинній на час повернення виконавчих документів стягувачу) передбачено, що замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно з пунктом 17.4 розділу УШ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. 

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили. 
До заяви про видачу дублікату виконавчого листа мають бути додані: довідка стягувача, державного виконавця чи органу зв`язку про втрату виконавчого листа; при втраті виконавчого листа стягувачем – довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що виконавчий лист втрачено і до виконання не пред`явлено. 

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що виходячи з положень частини шостої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», частини першої статті 433 ЦПК України та підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України у разі, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

АТ «ОТП Банк» звернулося з заявою про визнання поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчих документів у січні 2021 року.

Із довідки державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19 лютого 2021 року, наданої на запит суду, вбачається, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 49588489. 04 грудня 2015 року державним виконавцем винесена постанова про відкритті виконавчого провадження, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження. Постановами державного виконавця від 04 грудня 2015 року та від 12 січня 2016 року на майно боржника накладено арешт, інформація про обтяження внесена до відповідних реєстрів. 12 січня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про розшук майна боржника.

10 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого документа на підставі пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 40). 

На протязі 2017-2020 років банк звертався до Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з запитами про надання інформації щодо виконавчого провадження (а. с. 8-13).
Згідно з довідкою АТ «ОТП Банк» від 25 січня 2021 року оригінал виконавчого листа у справі № 2-1503/2011 у стягувача відсутній (а. с. 14).

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19). 

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви АТ «ОТП Банк» про визнання поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчих документів є помилковим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, ухвала Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви АТ «ОТП Банк» про визнання поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дублікату виконавчого документу. 

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Вельковського Станіслава Володимировича – представника Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити. 

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Заяву Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 11 січня 2011 року у цивільній справі № 2-1503 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № ML-701/264/2008 в розмірі 422 328,11 грн (чотириста двадцять дві тисячі триста двадцять вісім грн 11 коп.), заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2008 року № РL-701/005/2008 в розмірі 23 900,30 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот грн 30 коп.), судових витрат в загальному розмірі 1820,00 грн (одна тисяча вісімсот двадцять грн 00 коп.). 

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. № 43, МФО 300528, ЄДРПОУ 21685166) судовий збір в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Повне судове рішення складено 30 липня 2021 року. 

Головуючий А.В.Котелевець 

Судді О.М.Хорошевський

В.Б.Яцина