ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2021 р.                         Справа № 910/10186/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.
за участю представників учасників справи:
від позивача (стягувача): Васьківський Л.М.          
від відповідача (боржника): Денисюк Д.Г.
від органу ДВС: не з`явився 
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 (суддя                Борисенко І.І.)  

у справі № 910/10186/15 Господарського суду міста Києва

за скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот"
до Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави скарги на дії та бездіяльність державного виконавця.
1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - АТ "Укртрансгаз", боржник) звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                   (м. Київ) (далі - Печерський РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)), в якій просило визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Любові Іванівни від 11.08.2020 ВП                 № 51137955 про накладення на АТ "Укртрансгаз" штрафу в розмірі                             5 100,00 грн.
2. В обґрунтування зазначеної скарги скаржник посилався на протиправність постанови державного виконавця про накладення штрафу, зазначаючи, що причини невиконання ним рішення суду є поважними, оскільки зумовлені неможливістю поновити в обліку обсяги природного газу на рахунку зберігання за відсутності діючого договору на зберігання газу та відповідного рахунку зберігання. Крім того, скаржник посилався на те, що вимога державного виконавця від 15.04.2020, направлена на адресу АТ "Укртрансгаз", не містила вказівки щодо виконання рішення суду у визначений державним виконавцем строк, що свідчить про порушення державним виконавцем приписів ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження". 

Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.
3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі                         № 910/10186/15 (суддя Борисенко І.І.) відмовлено у задоволенні скарги                   АТ "Укртрансгаз" на дії державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                  (м. Київ) Коваль Л.І.
4. Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий господарський суд виходив з того, що скаржником не доведено протиправності дій державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови. Так, за висновком суду першої інстанції, з матеріалів справи не вбачається, що боржником вчинялися дії, які спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а посилання щодо його невиконання з підстав неможливості поновити в обліку обсяги природного газу на рахунку зберігання, за відсутності діючого договору на зберігання газу та відповідного рахунку зберігання, не можуть вважатися поважними. Тобто, жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду у період з моменту відкриття виконавчого провадження до моменту винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу АТ "Укртрансгаз" здійснено не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
5. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15, АТ "Укртрансгаз" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15, поновити строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали, скасувати останню та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги скарги, а саме: визнати дії державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. з винесення постанови про стягнення штрафу протиправними; постанову державного виконавця від 11.08.2020 ВП № 52059901 про накладення на                 АТ "Укртрансгаз" штрафу в розмірі 5 100,00 грн скасувати.
6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
7. Так, скаржник вважає, що:
- судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме Закону України "Про виконавче провадження", Кодексу газосховищ, Цивільного кодексу України;  
- має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення державним виконавцем вимог ст.ст. 24, 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
8. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2021 апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15 передано  колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В. 

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) задоволено клопотання АТ "Укртрансгаз" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15 та поновлено                                АТ "Укртрансгаз" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15; зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.08.2021 о 10:30; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 06.08.2021.

Позиції учасників справи
10. Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" (далі - ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот", стягувач) надіслало до Північного апеляційного господарського суду електронною поштою відзив на апеляційну скаргу.

Явка представників учасників справи. 

11. У судове засідання, призначене на 10.08.2021, з`явились представники позивача (стягувача) та відповідача (боржника).

12. Представник органу Державної виконавчої служби у судове заідання 10.08.2021 не з`явився, хоча його було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду апеляційної скарги ухвалою суду від 26.07.2021. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги, який призначено на 10.08.2021, до Північного апеляційного господарського суду не надходило.

13. Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка представника органу Державної виконавчої служби не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника органу Державної виконавчої служби.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
14. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі                     № 910/10186/15 позов ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" задоволено повністю. Визнано правочин про відбір в односторонньому порядку Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" природного газу                                     ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" в обсязі 132 527,147 тис.куб.м, оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ              № 163/02-14 від 25.12.2014, - недійсним. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" поновити в обліку в підземному сховищі газу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" природний газ                      ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" в об`ємі 132 527,147 тис.куб.м, про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ № 163/02-14 від 25.12.2014. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" судовий збір у розмірі 2 436,00  грн.
15. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі                              № 910/10186/15 залишено без змін.  
16. 16.05.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 у справі № 910/10186/15 видано накази.
17. Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 у справі                        № 910/10186/15 залишено без змін.
18. 18.05.2016 постановою головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Диких О.О. відкрито виконавче провадження ВП № 51137955 з примусового виконання наказу                № 910/10186/15, виданого 16.05.2016 Господарським судом міста Києва, про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" поновити в обліку в підземному сховищі газу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" природний газ ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" в об`ємі 132 527,147 тис.куб.м, про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ № 163/02-14 від 25.12.2014 (далі - наказ             № 910/10186/15, виданий 16.05.2016 Господарським судом міста Києва). Зазначеною постановою встановлено строк для самостійного виконання           наказу - до 25.05.2016.
19. Листом за вих. № 1690/3 від 18.05.2016 головний державний виконавець  Печерського РВ ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких О.О. надіслав копію постанови державного виконавця про відкриття виконавчого проваження від 18.05.2016 боржнику та стягувачу для виконання і до відома та повідомив про права і обов`язки сторін виконавчого провадження, визначені ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", а також про відповідальність згідно із Законом.
20. 15.04.2020 державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. була направлена на адресу боржника вимога виконавця про повідомлення про стан виконання рішення суду (наказ № 910/10186/15, виданий 16.05.2016 Господарським судом міста Києва) або ж причини його невиконання.
21. 27.04.2020 на адресу Печерського РВ ДВС у місті Києві надійшов лист від боржника, в якому останній вказав, що визначені резолютивною частиною виконавчого документа дії мають відношення саме до зберігання природного газу в ПСГ, а отже мають вчинятися в порядку і спосіб, визначені Кодексом газосховищ. У листі повідомлено, що станом на 24.04.2020 у                               ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" відсутній діючий договір зберігання природного газу в ПСГ; останнє не є користувачем інформаційної платформи філії "Оператор газосховищ України"; відсутність укладеного між боржником та стягувачем договору на зберігання природного газу перешкоджає виконанню рішення про поновлення обліку в підземних сховищах газу природного газу ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот".
22. 11.08.2020 державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. складено акт державного виконавця ВП № 51137955, яким встановлено, що станом на 11.08.2020 будь-яка інформація щодо підтвердження виконання рішення (наказ № 910/10186/15, виданий 16.05.2016 Господарським судом міста Києва) від сторін до відділу не надходила.
23. 11.08.2020 державним виконавцем Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. при примусовому виконанні наказу № 910/10186/15, виданого 16.05.2016 Господарським судом міста Києва, прийнято постанову ВП                     № 51137955 про накладення на Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" штрафу на користь держави у розмірі 5 100,00 грн відповідно до ст.ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.
24. 29.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга                         АТ "Укртрансгаз", в якій скаржник просив суд визнати протиправою та скасувати постанову державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Коваль Л.І. від 11.08.2020 ВП № 51137955 про накладення на АТ "Укртрансгаз" штрафу в розмірі 5 100,00 грн. 
25. Обґрунтовуючи вказану скаргу, АТ "Укртрансгаз" зазначило, що причини невиконання рішення суду боржником (наведені у скарзі) є поважними у розуміні Закону України "Про виконавче провадження", оскільки неможливо поновити в обліку обсяги природного газу на рахунку зберігання за відсутності діючого договору на зберігання газу та відповідного рахунку зберігання. 
26. Скаржник також зазначив, що вимога державного виконавця від 15.04.2020, направлена на адресу боржника, не містила вказівки щодо виконання рішення суду у визначений державним виконавцем строк, що свідчить про порушення державним виконавцем приписів ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції. 
27. Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
28. Згідно з ч. 1 ст. 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
29. За приписами статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
30. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
31. Згідно з ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
32. Частиною першою статті 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. 
33. Згідно з п. 7 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон України "Про виконавче провадження"), виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
34. Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових          осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
35. За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
36. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".
37. У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої п. 1 ст. 6 Конвенції.
38. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" (заява № 56849/00) від 29.06.2004, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).
39. Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).
40. Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.
41. У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі " Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.
42. Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.
43. У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.
44. Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.
45. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).
46. Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
47. Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження"  визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених   законом або міжнародним договором України.
48. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
49. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частиною четвертою      статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
50. Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
51. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
52. Згідно з частиною першою статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб -                     200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
53. Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
54. Виконавче провадження ВП № 51137955 відкрито з примусового виконання судового рішення у справі № 910/10186/15 про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" поновити в обліку в підземному сховищі газу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" природний газ ПрАТ "Сєвєродонецьке Об`єднання Азот" в об`ємі 132 527,147 тис.куб.м, про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ № 163/02-14 від 25.12.2014.
55. Сторонами виконавчого провадження не заперечується, що вищевказане рішення Господарського суду міста Києва боржником не виконано, про що 11.08.2020 державним виконавцем складено відповідний акт.
56. Місцевим господарським судом вірно визнано необґрунтованими доводи боржника стосовно того, що актом державного виконавця не встановлено факту невиконання АТ "Укртрансгаз" рішення суду без поважних причин, оскільки, як свідчать матеріали справи, такий акт та в подальшому оскаржувана постанова були прийняті з урахуванням доводів щодо причин невиконання рішення суду, викладених у листі АТ "Укртрансгаз, направленому на виконання вимоги державного виконавця про повідомлення про стан виконання рішення.
57. У свою чергу, вищезгаданий акт державного виконавця від 11.08.2020 відповідає вимогам пункту 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.
58. У силу приписів ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному   законом порядку.      
59. Наведене свідчить, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Таким чином, особа, якій належить виконати судове рішення, повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше прямо суперечить ст. 8 Конституції України, якою визначено верховенство права в Україні.
60. Як вірно вказав місцевий господарський суд, у даному випадку з матеріалів справи не вбачається, що боржником вчинялися дії, спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а посилання щодо його невиконання з підстав неможливості поновити в обліку обсяги природного газу на рахунку зберігання за відсутності діючого договору на зберігання газу та відповідного рахунку зберігання не можуть вважатися поважними.
61. Таким чином, як зазначено господарським судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду у період з моменту відкриття виконавчого провадження (18.05.2016) до моменту винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу (11.08.2020), АТ "Укртрансгаз" здійснено не було.
62. З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати протиправними дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови та, відповідно, підстав для її скасування.
63. Відповідно до ст.ст. 73, 74, 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
64. За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив                              АТ "Укртрансгаз" у задоволенні скарги на дії державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
65. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимогу детально відповідати на кожен довод. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
66. Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржник не спростував висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги АТ "Укртрансгаз" на дії державного виконавця Печерського РВ ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції                  (м. Київ) Коваль Л.І.
67. З огляду на викладене, підстави для задоволення апеляційної скарги                  АТ "Укртрансгаз" відсутні. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
68. Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
69. Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
70. Згідно з ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
71. З огляду на викладені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ "Укртрансгаз" залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.
Судові витрати.

72. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі                      № 910/10186/15 залишити без змін.
3.          Поновити дію ухвали Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 у справі № 910/10186/15.
4.          Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
5.          Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
6.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.08.2021.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                С.В. Владимиренко