ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2021 р.           Справа№ 910/20677/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тищенко О.В.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Куксова В.В. 

без повідомлення учасників справи,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021
у справі №910/20677/20 (суддя Трофименко Т.Ю.)
за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»
до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія»
про стягнення 67 050,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень
Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - позивач, АТ «Укрзалізниця») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія» (далі - відповідач, ТОВ «Транснаціональна логістична компанія») про стягнення 67  050,00 грн штрафу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неправильне зазначення відповідачем маси вантажу в накладній № 45400025, що стало підставою для нарахування штрафу в порядку ст. 122 Статуту залізниць України.
У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечив з підстав того, що нарахування позивачем суми штрафу здійснено безпідставно та з порушенням норм транспортного законодавства в частині як оформлення первинних документів, так і нарахування суми штрафу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія» на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф у розмірі 67  050,00 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обов`язок зазначати у накладній відповідні реквізити, в тому числі масу вантажу, згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, покладено на відправника. Судом на підставі доказів, наявних у матеріалах справи, встановлено, що відповідачем виявлено факт невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у вказаній накладній; комерційні акти складені відповідно до вимог чинного законодавства уповноваженими особами, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Відхиляючи доводи відповідача про неправомірну відсутність відомостей в розділі «Є» спірних комерційних актів, місцевий господарський суд зазначив, що розділи «Є» долучених до позову актів дійсно не заповнені, через те, що ці акти є примірниками, складеними на проміжній станції. Натомість, залізницею долучено до матеріалів справи комерційні акти, що в розділі «Є» містять відмітку станції призначення про те, що різниці під час перевірки вантажу проти комерційних актів №482201/258, 482201/259, 482201/260 від 31.08.2020 не виявлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Лайт Прес Україна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2021 у справі №910/1130/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, яке проявилося в тому, що судом були прийняті до уваги докази, додані позивачем до клопотання про поновлення строку, але не конкретизовано, які саме докази, а також судом першої інстанції не вказано, які саме документи надійшли на електронну пошту суду 24.03.2021, про які зазначено в оскаржуваному судовому рішенні. Скаржник вважає, що отримавши будь-які докази від позивача, суд першої інстанції був зобов`язаний вчинити відповідну процесуальну дію - прийняти документи, зазначивши, які саме документи приймаються, або відмовити у їх прийнятті з обов`язковим наведенням відповідного мотивування.
Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції не зазначено, які саме акти, що в розділі «Є» містять відмітку станції призначення, визнано судом як доказ. Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено, чому на актах, складених на проміжній станції, відсутня відмітка у розділі «Є». За твердженнями скаржника, судом першої інстанції не з`ясовано причинно-наслідковий зв`язок між фактом невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у накладній, з виникненням відповідальності відповідача та покладенням на нього штрафних санкцій у розмірі 67  050,00 грн. Відповідач вказує, що покладення відповідальності одноосібно тільки на відповідача є неправомірним, та вважає, що невідповідність маси вантажу мала бути виявлена при першому ж огляді вагону працівниками комерційного та вагонного підприємства по величині зжаття пружин буксових вузлів колісних пар, та звертає увагу, що вантаж було прийнято позивачем до перевезення без зауважень та заперечень що, на думку скаржника, свідчить про відповідальність позивача та відсутність підстав для стягнення штрафу з відповідача.
Крім того, скаржник стверджує, що позивачем порушені вимоги Правил технічної експлуатації та Правил комерційного огляду поїздів в частині безпеки руху, а нарахування штрафу відбулося з порушенням ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що штраф обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/20677/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко  О.В. судді: Агрикова О.В., Куксов В.В.
У зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. 05.05.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.05.2021 у справі №910/20677/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Куксов В.В., Чорногуз М.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія» пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20677/20, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи. Зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду у апеляційному порядку.
У зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, враховуючи, що Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12.03.2020 на усій території України карантин, який продовжено, колегія суддів дійшла висновку про необхідність вийти за межі граничного процесуального строку розгляду даної справи, здійснивши її розгляд у розумний строк, застосувавши ст.ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24.08.2020, відповідно до накладної №45400025, зі станції Днепрострой II регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на станцію Пласти регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» ТОВ «ТЛК» було відправлено вагони №№67878785, 67389221, 66011123 з вантажем - «Щебінь гранітний».
30.08.2020 на станції Новогродівка Донецької залізниці на підставі акту загальної форми №1267 від 30.08.2020 станції Гродівка регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» було здійснено контрольне переважування вагонів №№ 67878785, 67389221, 66011123 та складено комерційні акти №№ 482201/258, 482201/259, 482201/260 від 31.08.2020 відповідно. Результат зафіксовано в Журналі контрольного зважування вхідних вантажів та відомості зважування, на станцію відправлення направлені телеграми.
У вказаних комерційних актах №№ 482201/258, 482201/259, 482201/260 було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу із зазначеною у накладній масою.
Так, у комерційному акті №482201/258 від 31.08.2020 зазначено, що у вагоні № 66011123 фактично встановлено: брутто 90120 кг, тара 23200 кг, нетто 66920 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2080 кг.
У комерційному акті №482201/259 від 31.08.2020 зазначено, що у вагоні № 67389221 фактично встановлено: брутто 89650 кг, тара 22200 кг, нетто 67450 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 1450 кг.
У комерційному акті №482201/260 від 31.08.2020 зазначено, що у вагоні № 67878785, фактично встановлено: брутто 88550 кг, тара 21800 кг, нетто 66750 кг, що менше ваги зазначеної в документі на 2150 кг.
Відповідач визначив масу вантажу способом зважування на 150-ти тонних вагонних вагах, про що зазначено у п. 26 накладної. На станції Новогродівка регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», комісійне переважування вагонів №№ 67878785, 67389221, 66011123 проводилось на 150-тонних вагонних вагах ВТВ-1СД.
Тензометричні ваги, на яких визначалась маса вантажу при перевірці, пройшли повірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки, а саме 04.08.2020, що підтверджується технічним паспортом №126 засобу ваговимірювальної техніки (зввт) вагонні ваги.
Через відсутність власних станційних ваг на станції Гродівка Донецької залізниці, де було виявлено підозру «в різниці загрузки візок» та неможливості провести комісійну перевірку маси вантажу у вагонах №№67878785, 67389221, 66011123, після перевірки зазначених порушень було складено комерційні акти №482201/258, 482201/259, 482201/260 від 31.08.2020 по станції Новогродівка Донецької залізниці.
Відповідно до наказів №694 від 27.08.2020 та №120/ДС від 14.01.2020, до штатного розпису структурного підрозділу «Станція Покровськ» до станції Гродівка входять та підпорядковуються єдиному керівництву (начальнику станції Гродівка), а саме: станція Новогродівка, станція Пласти та ін. Призначено відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Покровськ.
Комерційні акти №№ 482201/258, 482201/259, 482201/260 від 31.08.2020 містять підписи заступника начальника станції з вантажної та комерційної роботи Сухова С.В., комерційного агента Мінєнкової А.С., оператора Карагодіна О.А.
Повноваження вказаних осіб на підписання комерційних актів підтверджуються наявними у матеріалах справи Розпорядженням «Про призначення відповідальних осіб за складання, правильність оформлення та підписання комерційних актів» № 140 від 01.07.2020,  Наказом №Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Покровськ» №120/ДС від 14.01.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що на станції Новогродівка Донецької залізниці на підставі акту загальної форми №1267 від 30.08.2020 станції Гродівка регіональної філії «Донецька залізниця» позивачем було здійснено контрольне переважування вагонів №№ 67878785, 67389221, 66011123, за результатом якого виявлено факт невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у накладній №45400025. Відповідач вказаних обставин не спростовує, однак вважає, що судом першої інстанції не доведено причинно-наслідкового зв`язку між тим фактом, що маса вантажу є меншою від маси, зазначеної у накладній, та виникненням у відповідача відповідальності, оскільки вантаж був прийнятий до перевезення залізницею без жодних зауважень. Також вказує, що позивачем було допущено порушення процедури встановлення факту невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у накладній. Колегія суддів апеляційного господарського суду з такими твердженнями не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно з приписами ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.
Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки  неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість  та  масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в тому числі масу вантажу, установлено п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Правил оформлення перевізних документів. Вантажовідправником заповнюється, зокрема, графа накладної «маса вантажу в кг, визначена відправником», де вказується маса вантажу у кілограмах. У разі визначення маси на вагонних вагах у відповідних графах зазначається маса брутто, тари вагона і нетто вантажу. Відправником також заповнюються графи: «Спосіб визначення маси», де зазначається, яким способом визначено масу вантажу. При зважуванні вантажу необхідно зазначити тип ваг: «на товарних вагах», «на вагонних вагах вантажопідйомністю ... т», «на елеваторних вагах» чи інших вагах; «Навантаження засобами» зазначається «відправника», якщо навантаження здійснюється відправником. У графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.
Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів).
Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу,  кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за  всю відстань перевезення.
З огляду на викладене та враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було досліджено причинно-наслідкового зв`язку між неправильно зазначеною у накладній масою вантажу та настанням відповідальності відповідача, оскільки для настання відповідальності в порядку ст. 122 Статуту залізниць України достатньо належним чином встановленого факту невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у накладній.
Абзацом 5 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення визначено, що залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.
Згідно із статтею 129 Статуту залізниць України та частиною 1 статті 26 Закону  України «Про залізничний транспорт» обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, такої обставини, як невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.
Згідно з пунктом 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, при вивантаженні на місцях незагального користування комерційні акти складаються у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.
З матеріалів справи вбачається, що факт невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у вказаній накладній, виявлено 30.08.2020, а комерційні акти були складені 31.08.2020, тобто з дотриманням строків, встановлених Правилами складання актів.
Судовою колегією враховано, що складення комерційних актів на наступну добу після виявлення факту невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у накладній, відбулося у зв`язку з відсутністю власних станційних ваг на станції Гродівка Донецької залізниці, до якої згідно з наказами №694 від 27.08.2020 та №120/ДС від 14.01.2020 за штатним розписом входить і станція Новогродівка Донецької залізниці.
Згідно зі ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Оскільки статтями 118 та 122 Статуту залізниць України встановлено спеціальну відповідальність відправника за неправильно зазначені відомості у накладній, то саме ці норми мають враховуватися під час вирішення спору у цій справі, а не ст. 549 Цивільного кодексу України, як помилково вважає відповідач. Доводи апеляційної скарги у цій частині апеляційним господарським судом також відхиляються.
Судова колегія не приймає доводи відповідача про те, що суд першої інстанції, отримавши будь-які докази від позивача, був зобов`язаний вчинити відповідну процесуальну дію - прийняти документи, зазначивши, які саме документи приймаються, або відмовити у їх прийнятті з обов`язковим наведенням відповідного мотивування. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідні дії не оформлюються окремим процесуальним документом, до того ж суд першої інстанції має прерогативу у збиранні доказів з метою повного встановлення всіх обставин справи задля правильного вирішення спору.
Колегія суддів не вбачає порушень процесуального права з боку суду першої інстанції щодо неперелічення в оскаржуваному рішенні всіх документів, які надійшли від сторін під час розгляду справи, та наголошує, що відповідач не позбавлений права ознайомлюватися з матеріалами справи.
Таким чином, Північний апеляційний господарський суд вважає висновки суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог правильними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а отже підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не спростовують факт невідповідності фактичної маси вантажу масі, зазначеній відправником у накладній №45400025.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею  86  Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.  Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.  (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що  доводи скаржника  викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20677/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на  скаржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія».

Керуючись ст.ст. 129, 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія» на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20677/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20677/20  залишити без змін.
3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Транснаціональна логістична компанія».
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2021 у справі №910/20677/20.
5. Матеріали справи №910/20677/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            О.В. Тищенко 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                В.В. Куксов