ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 653/726/21 Головуючий в 1 інстанції Ковальчук Н.В.
Номер провадження: 33/819/340/21                                               Доповідач  Орловська Н.В.
                                                                                                                                       
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року                                                                       м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Орловської Н.В.,
секретар Давиденко І.В., 
за участю захисника Токарєвої І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Токарєва Інна Віталіївна, на постанову Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Ковальчук Н.В. від 08 червня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП  відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Ковальчук Н.В. від 08 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454,00 грн.
У вказаній постанові судом встановлено, що 09 березня 2021 року о 16 год. 00 хв. на 485 км а/д М-18 у Генічеському районі Херсонської області громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, днз НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із постановою суду від 08 червня 2021 року, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Токарєва Інна Віталіївна, 18 червня 2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на порушення судом принципу змагальності сторін, оскільки суд самостійно спростовував доводи сторони захисту, не надав оцінки доказам, які виправдовують ОСОБА_1 , а також врахував докази, які безпосередньо не дослідив в судовому засіданні. 
Сторона захисту вважає, що суд не мав права посилатися на направлення, як на письмовий доказ відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, оскільки вручення ОСОБА_1 такого направлення на відео не зафіксовано. Крім того, на бланку направлення зазначено «Управління патрульної поліції у Херсонській області», а матеріали направлені «Управлінням патрульної поліції АР Крим та м. Севастополь». Також у направленні вказаний медичний заклад «КПП Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги», а рукою дописано «Генічеська ЦРЛ», яка не є структурним підрозділом зазначеного вище медичного закладу.
Крім того, суд протиправно врахував письмові пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні та не попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень, що суперечить правовій позиції Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 27.06.2019 р. у справі №520/751/17.
На відео особисті данні осіб, які суд визнав свідками, не встановлювалися. Крім того, з відео вбачається, що дві особи перебувають на значній відстані від автомобіля, у якому сидів водій, а тому посилання свідків в поясненнях на те, що від водія був запах алкоголю, нестійка хода, порушення координації рухів та мови, не відповідає дійсності та підлягали перевірці шляхом допиту в суді. 
Також апелянт вважає, що долучений до матеріалів справи диск не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки містить п`ять окремих записів, що суперечить п.4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів… від 18.12.2018 №1026, яка передбачає, що відео зйомка ведеться безперервно. 
Крім того, з відео запису вбачається, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, а протокол про адміністративне правопорушення не містить інформацію про відеозапис. 
Враховуючи, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не знайшов свого підтвердження, належними та допустимими доказами не доведений, тому провадження у справі належить закрити відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши
пояснення ОСОБА_1 та його захисника Токарєвої І.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційним судом встановлені такі обставини.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  
Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться:
-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);
-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
За змістом п.п. 6, 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судом установлено та з матеріалів адміністративної справи вбачається, що 09 березня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ№203002, згідно якого ОСОБА_1 , 24.03.1986 р. о 16:00 год. у Херсонській області Генічеському району на трасі М18, 485 Км керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. 
Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим інспектором патрульної поліції видано направлення на огляд водія транспортного засобу Volkswagen Transporter, днз НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, до Генічеської ЦРЛ. (а.с.4)
Від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Одночасно водій повідомлений, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Генічеському районному суді Херсонської області.
У відповідності до приписів ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні данні на підставі яких у встановленому законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються у тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, показаннями технічних приладів.
Згідно постанови суду першої інстанції вина ОСОБА_1 у порушенні п.2.5.ПДР встановлена на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Судом встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу Volkswagen Transporter, днз НОМЕР_1 , стало невиконання водієм обов`язку з увімкнення відповідного світлового покажчика при повороті.
Так, в матеріалах адміністративної справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №422402, згідно якої 09.03.2021 року о 16:00 год. в Херсонській області, Голопристанському районі по трасі М-18, 485 км., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, днз НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не ввімкнув відповідний світловий покажчик повороту, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с.8) 
В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 вказаний факт не заперечував та пояснив, що адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. він не оскаржував.
Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вину ОСОБА_1 встановив на підставі тих обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному 09.03.2021р. Доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є, зокрема, відеозапис з нагрудних камер патрульних, долучений до матеріалів справи. ( а.с.9).
Зазначений доказ підлягає оцінці судом, який розглядає справу та може бути спростований чи заперечений заінтересованою особою в ході її розгляду у відповідності до приписів ст.252 та ч.1 ст. 267 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, а також відмови від проходження у медичному закладі відповідного огляду не заперечує, а посилається лише на порушення процедури складання протоколу, а саме: нероз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, недоліки письмового направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, неналежність відеозапису з нагрудних камер патрульних, як доказу, тощо. 
Суд вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими, оскільки складений протокол від 09.03.2021р. серії ОБ №203002 містить інформацію про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що останній засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне порушення, однак заперечень з приводу складеного протоколу не зазначив, надавши письмові пояснення наступного змісту: «плохо себя чувствовал, было высокое давление». ( а.с. 1).
Щодо посилання адвоката Токарєвої І.В. на недоведеність обставин щодо вручення ОСОБА_1 направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, то апеляційний суд не бере його до уваги, оскільки приписами Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 не передбачено обов`язкового вручення такого направлення водію транспортного засобу, а лише затверджено форму та передбачено обов`язок поліцейського направити до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду особи, у випадку згоди останньої.
Щодо доводів апелянта про неналежність відео запису з нагрудних камер патрульних, як доказу, то апеляційний суд зазначає наступне. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі можуть бути, зокрема показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
З долученого до матеріалів справи електронного носія (диску) вбачається наявність п`яти фрагментів відеозапису з нагрудних камер патрульних, здійсненого 09.03.2021 року.
Вказані фрагменти відеозапису були досліджені судом першої інстанції та встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, але він від цих пропозицій відмовився у присутності двох свідків. 
В апеляційній скарзі адвокат Токарєва І.В. зазначає, що безперервність відеозапису свідчила б про причини зміни позиції водія щодо відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, проте ані сам ОСОБА_1 , ані його адвокат в суді першої інстанції та апеляційному суді не пояснили об`єктивних підстав, які б слугували поважною причиною для такої відмови. 
Також суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності інформації про відеозапис у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки стаття 256 КУпАП, яка містить вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачає обов`язкового зазначення у ньому інформації про наявність відеозапису.
Посилання скаржника на ст. 283 КУпАП, як на правову підставу вказаного доводу, апеляційний суд також вважає необґрунтованим, оскільки вказана норма містить вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, а не протоколу. 
Отже, наведений доказ у відповідності до приписів ст. 251 КУпАП є належним підтвердженням події правопорушення.
Апеляційний суд звертає увагу, що вказаний відеозапис був досліджений також в судовому засіданні, у зв`язку з чим факт відмови ОСОБА_1 від неодноразових пропозицій патрульних щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі знайшов своє підтвердження. 
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з огляду на недоведеність факту відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`янінні у медичному закладі, а саме невиконання судом першої інстанції вимог щодо допиту свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю інших наявних в матеріалах справи доказів, які об`єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою підтверджують факт такої відмови, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5,6)
У ході апеляційного розгляду будь-яких інших доказів, які б спростовували зазначені в протоколі обставини надані не були.
Таким чином, доводи апеляційної скарги та пояснення, надані в суді апеляційної інстанції, не спростовують висновок суду про наявність ознак порушення п.2.5 ПДР України і як наслідок - ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене слід дійти висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою встановив фактичні обставини адміністративного порушення, дослідив наявні у справі докази та з дотриманням, встановленого ст. 268 КУПАП порядку, розглянув справу.
За відсутності доказів, якими б могли бути заперечені обставини вчинення адміністративного порушення з вини ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.130 КУПАП та застосував адміністративне стягнення з урахуванням характеру правопорушення, його тяжкості, суспільної небезпеки та особи порушника.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Токарєва Інна Віталіївна, залишити без задоволення.
Постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 08 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду  Н.В.Орловська