П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
12 серпня 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Справа № 761/988/21
Провадження № 22-ц/824/10704/2021
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Стрижеуса А. М. (суддя-доповідач), Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,
учасники справи:
позивач -                   ОСОБА_1 ,
відповідачі:                публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,  товариство з обмеженою відповідальністю «ФінансовакомпаніяДовіра» та гарантія»,
третя особа -             ОСОБА_2 ,
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання договору відступлення прав вимог недійсним,
 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання договору відступлення прав вимог недійсним.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
02 червня 2021 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду клопотання про передачу справи за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Клопотання мотивовано тим, що предметом спору у цій справі є визнання договору відступлення прав вимоги удаваним правочином та визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, серед яких є право вимоги за договором іпотеки від 18 вересня 2007 року, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .
 
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції
 
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про передачу справи за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області задоволено.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання договору відступлення прав вимог недійсним, передано на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться у Києво-Святошинському районі Київської області, тому суд зробив висновок, що розгляд цієї справи не належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, а тому вважав за необхідне клопотання представника третьої особи задовольнити, а справу передати за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Суд у цій справі застосував правила виключної підсудності (частина перша статті 30 ЦПК України).
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
17 червня 2021 року директор ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - Лукаш О. А. через засоби поштового зв?язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року та направити справу № 761/988/21 для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.
                Апеляційна скарга мотивована тим, що визнання правочину про відступлення прав вимоги не входить до переліку категорій справ, до яких застосовується виключна підсудність. Заявник посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18, у якій судом визначено перелік категорій справ до яких застосовується правила виключної підсудності, обмеживши його при цьому висновком про те? що такий перелік категорій справ розширеному тлумаченню не підлягає.
 
Рух апеляційної скарги та матеріалів справи
 
                Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 
від 22 червня 2021 року справу передано судді-доповідачу.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 червня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року залишено без руху у зв?язку з несплатою заявником судового збору, встановивши строк для усунення недоліків, протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
            Заявником недоліки апеляційної скарги усунуто, судовий збір сплачено.
            Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року.
            Витребувано з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/988/21 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Надра», ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , про визнання договору відступлення прав вимог удаваним правочином та визнання договору купівлі-продажу прав вимог недійсним.
26 липня 2021 року матеріали цивільної справи № 761/988/21 надійшли до Київського апеляційного суду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2021 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
 
Доводи інших учасників справи
            Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Позиція Київського апеляційного суду
Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду проводиться без повідомлення учасників справи.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина четверта стаття 367 ЦПК України).
 
Фактичні обставини справи
З матеріалів справи відомо, що 18 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 480/П/99/2007-840, за умовами якого останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 864 190,00 доларів США (а. с. 9-12).
18 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов?язань, що витікають з кредитного договору від 18 вересня 2007 року № 480/П/99/2007-840 (а. с. 13-14).
18 вересня 2017 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 , на забезпечення зобов?язань за кредитним договором від 18 вересня 2007 року № 480/П/99/2007-840, укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В. О. за реєстровим № 8060, предметом якого є: житловий будинок за АДРЕСА_1 (а. с. 15-17).
19 червня 2009 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 480/П/99/2007-840 від 18 вересня 2007 року, якою були внесені зміни в існуючі кредитні зобов?язання шляхом викладення кредитного договору у новій редакції (а. с. 18-23).
21 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», за результатами відкритих торгів (аукціону), оформленого протоколом електронного аукціону № UA-EA-2020-03-06-000021-b, було укладено договір № GL3N415722 про відступлення прав вимоги, за умовами якого банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, зокрема за кредитним договором від 18 вересня 2007 року № 480/П/99/2007-840 та договором іпотеки від 18 вересня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В, О., реєстр № 8059, укладеними між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_2 (а. с. 24-28).
Передаючи справу за підсудністю (частина перша стаття 30 ЦПК України) на розгляд до Києво-Святошинського районного суд Київської області, Шевченківський районний суд виходив із того, що позивачем оскаржується правочин, за яким ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором № 480/П/99/2007-840, укладеним 18 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», а також договором іпотеки від 18 вересня 2007 року до нього, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .
А оскільки спір у даній справі виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться у Києво-Святошинському районі Київської області, тому суд зробив висновок, що розгляд цієї справи не належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва, а тому вважав за необхідне передати справу за підсудністю на розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.
 
Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми матеріального права
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.
Разом з тим, правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.
Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів щодо нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, пред`являються до суду за місцезнаходженням майна.
 
Ураховуючи, що даний спір пов`язаний з правом позивача на нерухоме майно, позов у цій справі про визнання недійсними договорів має пред`являтися за місцезнаходженням об`єкта нерухомого майна за правилами виключної підсудності, а тому висновок суду першої інстанції про передачу справи до Києво-Святошинського районного суду Київської області за правилами виключної підсудності є правильним та таким, що відповідає нормам ЦПК України.
Схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 461/6956/17, від 25 травня 2020 року у справі № 643/4648/18 та від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18, від якого не відступила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.
Аргументи апеляційної скарги про те, що застосування норм виключної підсудності щодо прав на нерухоме майно до спору у цій справі відносно законності договору відступлення права вимоги є таким, що порушує норми процесуального права, є необґрунтованими, оскільки спір пов`язаний з правом позивача, зокрема, на нерухоме майно, тому правила загальної підсудності в даному випадку не застосовуються.
У контексті вказаної практики Верховного Суду, апеляційний суд вважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім. 
Висновки за результатом розгляду апеляційної скарги
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2021 рокузалишити без змін.
Постанова Київського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняттяє остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач:                                         А.М. Стрижеус
 
Судді:                                                            Л.Д. Поливач
 
                                                                       О.І. Шкоріна