Ухвала
22 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 454/2685/13-ц
провадження № 61-17510св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Корчівська сільська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним та визнання права власності 
в порядку спадкування, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 
2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року та за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 
2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 будинковолодіння 
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 .
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року 
в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/6 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 , скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Корчівська сільська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування, задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частку будинковолодіння 
АДРЕСА_1 
в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 .
У решті рішення суду залишено без змін.
 
Додатковою постановою Львівського апеляційного суду від 10 лютого 
2021 року заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Ухвалено додаткове рішення, яким визнано недійсним/скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (1/2 житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ), видане ОСОБА_1 державним нотаріусом Сокальської ДНК Гук Н. М. 11 березня 2013 року, що зареєстроване 
в реєстрі за № 1-930.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 по 223,87 грн судового збору.
23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду 
із касаційною скаргою на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року, вякій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .
Підставами касаційного оскарження рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року та постанови Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року у справі № 132/3826/18 (провадження № 61-6026св19), від 14 листопада 2018 року у справі 
№ 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 01 червня 2020 року 
у справі № 361/6553/16-ц (провадження № 61-1219св19).
Ухвалою Верховного Суду від 11 січня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
До Верховного Суду 15 березня 2021 року надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду 
від 10 лютого 2021 року, у якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішень заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції додатковою постановою змінив суть своєї постанови, прийнятої 12 жовтня 2020 року. Також зазначає, що Львівській апеляційний суд не сповістив сторін про дату та час розгляду заяви про ухвалення додаткової постанови.
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 
16 березня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Корчівська сільська рада, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 березня 2016 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2020 року та за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на додаткову постанову Львівського апеляційного суду 
від 10 лютого 2021 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:     	Г. В. Коломієць Б. І. Гулько  Д. Д. Луспеник