ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/168/21                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Житняк Л.О.
                                                                              Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
              Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Кобаля М.І.
                                                                 Коротких А.Ю.
За участю секретаря                               Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «М-АГРОГРУПП» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «М-АГРОГРУПП»  звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від  05.11.2020 р .№00003280700.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від  05.11.2020 №00003280700 на суму 857  859,00  грн. В решті позову - відмолено. 
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач не оформив належним чином документи щодо переходу прав власності на тварин та всупереч висновкам суду першої інстанції з урахуванням специфіки господарських операцій з реалізації крупної рогатої худоби, зазначені документи є необхідними для підтвердження фактичного переміщення тварин та переходу прав власності на них .
29 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «М-АГРОГРУПП» - Усенка Миколи Миколайовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Також, 29 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «М-АГРОГРУПП» - Усенка Миколи Миколайовича надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням представника позивача у щорічній відпустці.
Розглянувши заявлене клопотання, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на те, що явка сторін в судове засідання суду апеляційної інстанції не визнавалась обов`язковою, а наданих сторонами матеріалів достатньо для прийняття рішення у справі, враховуючи, що представник позивача власні доводи виклав у відзиві на апеляційну скаргу, колегією суддів у задоволенні даного клопотання відмовлено.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,  Головним управлінням ДПС у Чернігівській області на підставі направлень від 22.09.2020 №1738 та№ 1739 та наказу від 18.09.2020 року №1388 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «М-АГРОГРУПП» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість (ПДВ) на поточний рахунок платника податку за липень 2020 року.
Результати перевірки оформлені Актом документальної позапланової виїзної перевірки від 06 жовтня 2020 року №3/07/41703571.
В розділі 4 Акту викладені висновки щодо порушення ТОВ «М-АГРОГРУПП» вимог Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ за липень 2020 року, а саме, при декларуванні за серпень 2020 року у податковій декларації з ПДВ встановлено порушення положень пункту 200.1, пункту 200.4, пункту 200.7, пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України, пунктів 4 та 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. за №159/28289), внаслідок чого платнику відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 881 952,00 грн.
З Акту перевірки вбачається, що сума 881 952,00 грн від`ємного значення з ПДВ, відображена у податковій звітності за липень 2020 року, у відшкодуванні якої відмовлено, складається з суми:
- 857 859,00 грн, зазначеної у розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ, щодо якої підтверджується факт оплати ТОВ «М-АГРОГРУПП» товару, відповідно до первинних документів (п.3.15, сторінка 26 Акту);
- 24 093,00 грн, зазначеної у розрахунку бюджетного відшкодування з ПДВ, щодо якої не підтверджено первинними документами оплату товару ТОВ «М-АГРОГРУПП»  (п.3.15, сторінка 27 Акту).
До таких висновків контролюючий орган дійшов, оскільки, в ході перевірки було встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в липні 2020 року є вивезення ТОВ «М-АГРОГРУПП» за межі митної території України великої рогатої худоби (ВРХ) до Узбекистану за нульовою ставкою ПДВ згідно з підпунктом 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та включення до складу податкового кредиту сум ПДВ від придбання на митній території України великої рогатої худоби (пункт 3 акту, стор.6).
При цьому, реалізацію ВРХ у звітному податковому періоді ТОВ «М-АГРОГРУПП» здійснювало тільки за межі митної території України (експорт), а придбання - на митній території України.
Перевіркою встановлено та знайшло відповідне відображення в Акті перевірки (сторінки 10-11, 13-22 Акту), що у податковому періоді позивач придбавав ВРХ у наступних суб`єктів господарювання:
ТОВ «Крок-Укрзалізбуд» (код ЄДРПОУ 25391763), сума ПДВ 155 070,00 грн.
СВК «Полісся» (податковий номер 3795551), сума ПДВ 150 158,00 грн.
ТОВ «Агрікор Холдинг» (податковий номер 36279482), сума ПДВ 576 724,00 грн.
При цьому, з аналізу наданих на перевірку документів контролюючий орган зробив висновок, що ТОВ «М-АГРОГРУПП» не надано документи на підтвердження переміщення ідентифікованих та зареєстрованих тварин та переходу прав власності на них, обов`язковість складання яких передбачена чиним законодавством виходячи із специфіки господарських операцій з реалізації ВРХ.
Відповідно до отриманої в ході перевірки інформації від ДП «Агенство з ідентифікації і реєстрації тварин» (Звіти про рух поголів`я за липень 2020 року ТОВ «Агрікор Холдинг», ТОВ «Крок-Укрзалізбуд», СВК «Полісся»), перехід права власності від вказаних суб`єктів господарювання до ТОВ «М-АГРОГРУПП» не відображено, а в графі «причина вибуття» від ТОВ «Агрікор Холдинг», ТОВ «Крок-Укрзалізбуд», СВК «Полісся» зазначено лише «Експорт».
Таким чином, на думку контролюючого органу ТОВ «М-АГРОГРУПП», в порушення встановлених вимог законодавства, не оформило документи щодо переходу права власності на тварин та не вніс інформацію про це до книги обліку тварин, Реєстру тварин.
Наведені висновки викладені в Акті перевірки ( арк.15, 18, 21 Акту).
Крім того, перевіркою встановлена відсутність оплати ТОВ «М-АГРОГРУПП» придбаної ВРХ по контрагенту ТОВ «Агрікор Холдинг» за липень 2020 року в сумі 144 560,10 грн у т.ч. ПДВ на суму 24 093 грн (стор.27 акту). Так, за даними оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по контрагенту ТОВ «Агрікор Холдинг» станом на 31.07.2020 значиться кредиторська заборгованість в сумі 144 560,10 грн (в тому числі ПДВ 24 093,35 грн.)
Таким чином, в ході перевірки встановлено, що ТОВ «М-АГРОГРУПП», в порушення вимог підпункту «б» пункту 200.4 статті 200 ПК України, завищено заявлену суму бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за липень 2020 року на 24 093,00 грн., у зв`язку з відсутністю сплати на суму ПДВ у відповідному розмірі.
На підставі вказаних висновків, Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення- рішення від 05.11.2020 року №00003280700.
Не погоджуючись із  податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Згідно пункту 200.2 ст. 200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
У силу вимог п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Тобто, бюджетному відшкодуванню на рахунок платника податку у банку підлягає різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, за умови, що такий показник має від`ємне значення.
При цьому, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України).
Відповідно до пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема, це: непов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «М-АГРОГРУПП» (Продавець) в особі директора Мороз Людмили Павлівни , уклало Контракт №UZ/UK-05/27.02.20 від 27 лютого 2020  року з нерезидентом ТОВ "CHUST GOLDEN BULLS" (Покупець) (РЕСПУБЛІКА УЗБЕКИСТАН, НАМАНГАНСКАЯ ОБЛ., ЧУСТСКИЙ Р-Н, М.ЧУСТ, ВУЛ. ЮКОРИ ЖАР-12) в особі директора Ібрагімова Б. , що діє на підставі Статуту, на поставку товару - 1500 голів, м`ясної, м`ясомолочної, молочної та інших порід племінного великої рогатої худоби (надалі - ВРХ). Умови постачання - автоперевезення на спеціальних скотовозах СРТ (INCOTERMS 2010) - Республіка Узбекистан. Країна походження тварин - Україна. Вартість тварин за 1 кг живої ваги - 4,00 дол. США.
На виконання зазначеного Контракту ТОВ «М-АГРОГРУПП», відповідно до митної декларації від 02.07.2020 року №UA102030/2020/112303 (дата перетину кордону - 02.07.2020), відвантажено ТОВ "CHUST GOLDEN BULLS" телиць в кількості 53 голів (18153 кг) за ціною 4,0 дол. США за 1 кг, на загальну вартість 72 612,00 дол.; митної декларації від 02.07.2020 №UA102030/2020/112305 (дата перетину кордону - 02.07.2020) відвантажено ТОВ "CHUST GOLDEN BULLS" бичків в кількості 41 голова (18006 кг) за ціною 2,8 дол. США за 1 кг, на загальну вартість 50 416,80 дол.; митної декларації від 02.07.2020 №UA102030/2020/112301 (дата перетину кордону - 02.07.2020 р.) відвантажено ТОВ "CHUST GOLDEN BULLS" телиць в кількості 40 голів (17890 кг) за ціною 3,7 дол. США за 1 кг, на загальну вартість 66 193,00 дол. США.
ТОВ «М-АГРОГРУПП» (Продавець) в особі директора Мороз Людмили Павлівни , уклало Контракт від 29 травня 2020 року з нерезидентом UMIDLI QORAQUM (Покупець) (РЕСПУБЛІКА УЗБЕКИСТАН, ХИВА ТУМАНИ ДАШЕК КОРАКУМ КИШЛОГИ ) в особі директора Тоирова Умидбека Бахадировича , що діє на підставі Статуту, на поставку товару - 275 голів, м`ясної, м`ясомолочної, молочної та інших порід племінного ВРХ. Умови постачання - автоперевезення на спеціальних скотовозах СРТ (INCOTERMS 2010) - село Каракум, Хівінский район. Хорезмская область, Республіка Узбекистан. Країна походження тварин -Україна. Вартість тварин за 1 кг живої ваги - 2.20 дол. США.
На виконання зазначеного Контракту, ТОВ «М-АГРОГРУПП», відповідно до митної декларації від 21.07.2020 року №UA102030/2020/112697 (дата перетину кордону - 21.07.2020), відвантажено фермерському господарству UMIDLI QORAQUM бичків в кількості 50 голів (16918 кг) за ціною 2,20 дол. США за 1 кг, на загальну вартість 37 219,60 дол.
Також, ТОВ «М-АГРОГРУПП» (Продавець) в особі директора Мороз Людмили Павлівни , уклало Контракт №UZ/UK-11/12/19 від 11 лютого 2020 року з нерезидентом С/Б "MEAT LEATHER TRADE" (Покупець) (РЕСПУБЛІКА УЗБЕКИСТАН, ХОРЕЗМСКАЯ ОБЛ., ШАВАТСКИЙ Р-Н , С. ХУРИЯТ , ТАРАКИЕТ МАХАЛЛЯ ) в особі директора Анезова Д. , що діє на підставі Статуту, на поставку товару - 86 голів, м`ясної, м`ясомолочної, молочної та інших порід племінного ВРХ. Умови постачання - автоперевезення на спеціальних скотовозах СРТ (INCOTERMS 2010) - Республіка Узбекистан. Країна походження тварин - Україна. Вартість тварин за 1 кг живої ваги - 2,60 дол. США.
На виконання зазначеного Контракту, ТОВ «М-АГРОГРУПП», відповідно до митної декларації від 31.07.2020 року №UA102030/2020/112908 (дата перетину кордону - 31.07.2020), відвантажено С/Б "MEAT LEATHER TRADE" телиць в кількості 49 голів (16519 кг) за ціною 3,20 дол. США за 1 кг, на загальну вартість 52 860,00 дол.
Основними постачальниками ВРХ на митній території України в липні 2020 року були ТОВ «КРОК-УКРЗАЛІЗБУД» (код 25391763) на суму ПДВ 155 070 грн, СВК «ПОЛІССЯ» (код 03795551) на суму ПДВ 150 158 грн та ТОВ «АГРІКОР ХОЛДИНГ» (код 36279482) на суму ПДВ 576 724 грн.
Апелянт стверджує, що позивач не оформив належним чином документи щодо переходу прав власності на тварин та всупереч висновкам суду першої інстанції з урахуванням специфіки господарських операцій з реалізації крупної рогатої худоби, зазначені документи є необхідними для підтвердження фактичного переміщення тварин та переходу прав власності на них .
Водночас, на переконання колегії суддів, перехід права власності з реалізації великої рогатої худоби від ТОВ «КРОК-УКРЗАЛІЗБУД» (код 25391763), СВК «ПОЛІССЯ» (код 03795551) та ТОВ «АГРІКОР ХОЛДИНГ» (код 36279482) до позивача відбулось на підставі договорів купівлі-продажу укладеними між сторонами правочину, актів приймання-передачі, видаткових накладних, що наявні в матеріалах справи. 
Апелянтом не спростовується, що пакети документів на велику рогату худобу було надано податковому органу для перевірки, в той час як порушень щодо порядку оформлення, достовірності відомостей відображених в документах, зокрема, переходу права власності від вказаних контрагентів до позивача у податкового органу не виникало.
При цьому, відповідач лише вказує на факт відсутності переходу права власності від вказаних контрагентів до позивача, водночас, не зазначає, які конкретно документи необхідно надати позивачу для підтвердження фактичного переміщення тварин та переходу права власності на них. 
Також, відповідач у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі посилається на відсутність документів на підтвердження переміщення ідентифікованих та зареєстрованих тварин та переходу прав власності на них, обов`язковість складання яких передбачена чиним законодавством, виходячи із специфіки господарських операцій з реалізації великої рогатої худоби, що передбачено Законом України від 04.06.2009 р. №1445 «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» та наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 04.12.2017 р. №642 «Про затвердження Порядку ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби та Порядку оформлення і видачі паспорта великої рогатої худоби», які прийняті, зокрема, з метою контролю за походженням продукції скотарства, переміщення тварин на території країни та під час їх експорту/імпорту, підтвердження права власності на тварину.
Однак, як вірно зазначено судом першої інстанції, зазначений вище Закон та Порядок жодним чином не регулюють поняття формування податкового кредиту та бюджетного відшкодування та не корелюються з господарськими операціями, на підставі яких відбувається формування податкового кредиту та заявлення до бюджетного відшкодування суми податку, яка, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, а отже, і не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від  05 листопада 2020 року №00003280700 на суму 857  859,00  грн.
Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29). 
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «М-АГРОГРУПП» та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                                  Вівдиченко Т.Р.
          
Судді                                                                                             Кобаль М.І.
                                                                                                  
                                                                                                      Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 06.07.2021 р.