ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 липня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 397/497/19
провадження № 22-ц/4809/710/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Чельник О.І.
       за участі секретаря – Тимошенко Т.О.
учасники справи:
       позивач – ОСОБА_1 ,        
відповідач – ОСОБА_2 ,
       розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року у складі судді Мирошниченка Д.В. і
В С Т А Н О В И В:
       В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила:
-визнати недійсним Договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , серія та номер 504, виданий 29 вересня 2015 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтун В.В.;
-визнати недійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , серія та номер 90, виданий 18 березня 2016 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Ковтун В.О.
Позовна заява мотивована тим, що після смерті батьків позивача залишилась спадщина у вигляді житлового будинку та квартири, а позивач є спадкоємицею першої черги.
Збираючи документи для прийняття спадщини, ОСОБА_1 стало відомо про те, що вище вказане спадкове майно протиправно продане.
Зокрема позивач посилається на те, що її мати ОСОБА_4 з 26.01.2015 по 06.02.2015 перебувала в Кіровоградському обласному госпіталі інвалідів війни останній раз перед смертю та була інвалідом війни 2 групи по зору, внаслідок поранення голови, а її батько ОСОБА_6 з 29.06.2017 по 19.07.2017 перебував в Кіровоградському обласному госпіталі інвалідів війни останній раз перед смертю та був інвалідом 3 групи по зору з дитинства.
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року клопотання представника позивача задоволено.
Призначено, судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ.
На вирішення експертизи поставлені питання:
- чи виконано підпис та напис прізвища на договорі купівлі-продажу від 29.09.2015, укладеного між продавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діяв ОСОБА_6 , та покупцем ОСОБА_5 житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 чи іншою особою?
- чи виконано підпис та напис прізвища на договорі купівлі-продажу від 29.09.2015, укладеного між продавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діяв ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_5 житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 чи іншою особою?
- чи виконано підпис та напис прізвища на договорі купівлі-продажу від 18.03.2016, укладеного між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 чи іншою особою?
- чи виконано підпис та напис прізвища на договорі купівлі-продажу від 18.03.2016, укладеного між продавцем ОСОБА_6 та покупцем ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 чи іншою особою?
Оплату експертизи покладено на позивача.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України.
Для проведення експертизи направлено: цивільну справу № 397/497/19, оригінал договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.09.2015 та оригінал договору купівлі-продажу квартири від 18.03.2016, експериментальні зразки підпису відповідача ОСОБА_2 .
Провадження у справі зупинено до отримання результатів експертизи.
Ухвала суду мотивована тим, що для повного та об`єктивного розгляду справи, необхідне призначення судово-почеркознавчої експертизи для встановлення належності ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підпису та напису прізвища від їх імені на договорі купівлі-продажу будинку від 29.09.2015 та договорі купівлі-продажу квартири від 18.03.2016.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року як незаконну та ухвалену з порушенням матеріального та цивільного судочинства України, винести нову ухвалу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального судочинства згідно норм ЦПК України.
Перед судовим засіданням ОСОБА_1 написала клопотання про проведення експертизи та проведення допиту свідків, проте суд свідомо не брав до уваги вказані клопотання.
Крім того, таємно, без згоди позивача, адвокат Токар А.Г. подала клопотання в залі суду 01 березня 2021 року про розгляд справи без участі позивача, яке суд першої інстанції взяв до уваги та без участі ОСОБА_1 призначив експертизу не встановивши всі обставини справи, зокрема, чи був батько ОСОБА_6 підписантом, не встановив чи була підписантом відповідач та не допитав свідків.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Швець Р.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки відповідач та про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, суд вирішив розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).
Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу та докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б. В. проти Нідерландів» («DomboBeheerB. V. v. The Netherlands») від 27 жовтня 1993 року, заява № 14448/88, § 33).
Частиною першою статті 2ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Відповідно до пункту четвертого частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасниківсправи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).
Порядок призначення експертизи судом регулюється § 6 глави 5 розділу І ЦПК України.
За приписами статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд.
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.
Згідно частини першої статті 104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
За змістом частини першої статті 107 ЦПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням.
При призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які сааме матеріали необхідні для проведення експертизи. Суд може також заслухати призначених судом експертів з цього питання.
При визначенні матеріалів, що надаються експерту чи експертній установі, суд у необхідних випадках вирішує питання про витребування відповідних матеріалів за правилами, передбаченими цим Кодексом для витребування доказів (частина третя статті 107 ЦПК України).
Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з позовом позивач просила визнати недійсними договір купівлі-продажу будинку від 29 вересня 2015 року, укладений між її матір`ю – ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що матір була інвалідом та перебувала з 26.01.2015 по 06.02.2015 останній раз перед смертю у госпіталі, а також просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між її батьком – ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що батько був інвалідом та перебував з 29.06.2017 по 19.07.2017 останній раз перед смертю у госпіталі (том 1 а.с. 1-18).
Звертаючись до суду з клопотанням про проведення судово-почеркознавчої експертизи, ОСОБА_1 посилалась на те, що покійні батьки позивача за життя не виражали бажання продавати своє майно та були малограмотними, та на оспорюваних договорах підписи не ставили (том 2 а.с. 77-79, том 3 а.с. 35-36).
Отже, для ідентифікації виконавців підписів необхідні спеціальні знання, якими ні учасники справи, ні суд не володіють, а клопотання позивача фактично є вимогою про здобуття конкретного доказу у справі, який ґрунтується на необхідності доведення предмета доказування, для чого безперечно потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо або вони можуть бути встановлені як сумнівні, такі, що підлягають критичній оцінці.
Протоколом судового засідання від 25.02.2021 підтверджується, що при вирішенні питання про призначення експертизи, судом першої інстанції було з`ясовано думки представника позивача адвоката Токар А.Г., відповідача ОСОБА_2 та її представника адвоката Репело О.В. (том 3 а.с. 57-58).
Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Токар А.Г. та призначено судово-почеркознавчу експертизу (том 3 а.с. 65-69).
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції в межах наданим цивільним процесуальним законом повноважень, врахувавши позиції сторін щодо призначення експертизи, обґрунтовано виходив з того, що для повного та об`єктивного розгляду справи, необхідне призначення судово-почеркознавчої експертизи.
Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про те, що адвокат Токар А.Г. таємно, без згоди позивача, подала до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача, а суд першої інстанції без участі ОСОБА_1 призначив експертизу, з огляду на таке.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ч. 3 ст. 15 ЦПК України).
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
Згідно ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
За змістом ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (ч. 2 ст. 64 ЦПК України).
Згідно ч. 4 ст. 64 ЦПК України, про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви.
За змістом ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати заяви та клопотання.
Учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань, які подаються в письмовій або усній формі(ч. ч. 1, 2 ст. 182 ЦПК України). 
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 30.09.2020 № 415, адвоката ОСОБА_7 призначено для надання безоплатної вторинної правової допомоги (захист; здійснення представництва інтересів особи в суді; складення документів процесуального характеру) ОСОБА_1 (том 2 а.с. 190).
Матеріали справи не містять підтверджень про припинення представництва або обмеження повноважень представника ОСОБА_1 адвоката Токар А.Г., а також не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 , особисто заперечувала проти розгляду справи за її відсутністю в судовому засіданні, призначеному на 25 лютого 2021 року.
Враховуючи викладене, адвокат Токар А.Г. діяла в межах процесуального законодавства та наданих їй документами на представництво інтересів довірителя межах, а тому доводи у вказаній частині є безпідставними.
Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив всі обставини справи, зокрема, чи був ОСОБА_6 та відповідач підписантами оскаржуваних договорів, адже встановлення вказаних обставин, відбувається при розгляді справи по суті, а не при призначенні судом першої інстанції судово-почеркознавчої експертизи у справі, в межах повноважень наданих суду ЦПК України.
Не є підставою для скасування ухвали суду про призначення експертизи доводи апеляційної скарги, що перед судовим засіданням ОСОБА_1 написала клопотання про допит свідків, що не було враховано судом першої інстанції, з огляду на таке.
За змістом ч. 1 ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями свідків (п. 3 ст. 76 ЦПК України).
З наведеного вбачається, що покази свідків, є окремим процесуальним засобом доказування, відмінним від висновку експертів, а суд першої інстанції надає оцінку вказаному доказу окремо у взаємозв`язку з іншими доказами при вирішенні справи по суті, тому, як наслідок, не зобов`язаний при призначенні експертизи вирішувати питання про допит свідків.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстави вважати оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 лютого 2021 року без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
       Повний текст постанови складено 21.07.2021

Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 
Судді                                                                  О.Л.Карпенко                
О.І. Чельник