Ухвала
 
16 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 750/82/20
 
провадження № 61-7746ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2021 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.
 
Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2021 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на об`єкт нерухомого майна від 25 березня 2017 року № 19697977 нежитлового приміщення загальною площею 398,4 кв. м по АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект»). В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1  відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
06 травня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, ТОВ «Кей-Колект» подало до Верховного Суду засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, що надійшла 11 травня 2021 року, в  якій просить оскаржувані судові рішення скасувати й передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
До касаційної скарги додано клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з зазначенням того, що копію судового рішення суду апеляційної інстанції отримано заявником 12 квітня 2021 року, однак не надано суду підтверджуючих документів про фактичну дату отримання цього судового рішення.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу ТОВ «Кей-Колект» залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
 
На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 травня 2021 року заявник направив до суду запитувані матеріали.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Перевіривши підстави пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, суд вважає, що заявлене клопотання заявника про поновлення цього строку підлягає задоволенню.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15, від 04 липня 2018  року у справі № 653/1096/16, постановах Верховного Суду від 23 травня 2019 року у справі № 906/941/17, від 26 листопада 2019 року у справі № 910/1296/19, від 26 листопада 2019 року у справі № 902/201/19, від 13 листопада 2021 року у справі № 916/665/18 тощо, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга ТОВ «Кей-Колект» подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.
 
Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» строк на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2021 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування рішення та запису про реєстрацію права власності за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 29 березня 2021 року. 
 
Витребувати з Деснянського районного суду м. Чернігова вищезазначену цивільну справу № 750/82/20.
 
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані 
до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
                                    
                                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                                        Н. Ю. Сакара