П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/4245/20	
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Крусяна А.В.,
          Яковлєва О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:
У грудні 2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просив:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо невиплати призначеної пенсії за віком за період з червня 2016р. по листопад 2020р.;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу призначену пенсію за віком за період з червня 2016р. по листопад 2020р..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та з отримує пенсію за віком. Крім того, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, та в період з червня 2016р. по листопад 2020р. пенсія йому не виплачувалась.
25.11.2020р. позивач звернувся із заявою до пенсійного органу про виплату пенсії за період з червня 2016р. по вересень 2020р..
Однак, пенсійний орган своїм листом за №4890-4692/С-02/8-2100/20 від 9.12.2020р. відмовив у задоволенні його заяви.
Позивач не погодився із такими діями та рішеннями пенсійного органу, у зв`язку із чим звернувся в суд із відповідним позовом. 
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській     щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з липня 2016р. по листопад 2020р..
Зобов`язано  ГУ ПФУ в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з липня 2016р. по листопад 2020р..
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,8грн..
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Херсонській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про припинення виплати позивачу пенсії не містить жодних посилань на встановлені законом підстави для припинення виплати пенсії, а тому пенсійний фонд діяв не в межах та не у спосіб передбачений законом, чим порушив право позивача на отримання пенсії.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_2 є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №6523-5000315425 від 13.10.2020р. (а.с.31) та з 1.11.2020р. перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію за віком, список №1, обчислено відповідно до ЗУ "Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
25.11.2020р. ОСОБА_2 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області про виплату пенсії за період з червня 2016р. по вересень 2020р..
Проте, пенсійний орган своїм листом за №4890-4692/С-02/8-2100/20 від 9.12.2020р. відмовив позивачу у задоволенні його заяви.
Позивач не погодився із такими діями пенсійного фонду, у зв`язку з чим звернулася в суд із відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій УПФ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає  ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон  №1058-IV).
Правилами ч.3  ст.4 Закону №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Згідно ст.5 Закону №1058-IV дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.
Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є  Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих  Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.
Приписами ч.1 ст.47 Закону №1058-IV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Положеннями ч.1 ст.49 Закону №1058-IV встановлено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення п.2 ч.1 ст.49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 7.10.2009р. №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.
Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії із інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.
Як вбачається із матеріалів справи, що виплата пенсії ОСОБА_1 припинена розпорядженням Костянтинівсько-Дружківського ОУПФУ Донецької області з 1.07.2016р. (а.с.34).
Вказане розпорядження, а також матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 не містять жодних обґрунтувань та будь-яких інших мотивів прийняття рішення про припинення виплати пенсії позивачу.
Так, у відповідності до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на зазначене, судова колегія приходить до висновку, що відповідне розпорядження ПФУ прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. При цьому вказане розпорядження не відповідає вимогам обґрунтованості, добросовісності, запобігання дискримінації, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Що стосується посилань апелянта на те, що виплата заборгованості позивачу за період з червня 2016р. по вересень 2020р. повинно здійснюватись з урахуванням норм ст.46 Закону №1058-IV, то колегія суддів зазначає наступне.
Приписами ст.46 Закону  №1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Отже, судова колегія наголошує, що у спірних правовідносинах сума пенсії не отримана саме з вини органу, що призначає та виплачує пенсію, оскільки припинення виплати відбулось внаслідок прийняття неправомірного розпорядження. У зв`язку із чим  пенсія має бути виплачена за минулий час без обмеження будь-якого строку.
          Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність у пенсійного органу законних підстав для не виплати ОСОБА_2 не отриманої пенсії. 
          В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
          За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
          На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
          Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                                    О.В.Яковлєв