Номер провадження: 22-ц/813/7873/21 
Номер справи місцевого суду: 521/20575/19
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О.
Доповідач Цюра Т. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: 
Головуючого: Цюри Т.В.,
Суддів: Гірняк Л.А., Комлевої О.С., 
За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2021 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни щодо розрахунку загального розміру заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року, стягувач (заінтересована особа): ОСОБА_3 
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни щодо розрахунку загального розміру заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року, стягувач (заінтересована особа): ОСОБА_3 . 
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2021 року скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання неправомірними дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни (робоча адреса: 65023, м. Одеса, вул. Пастера, 58) щодо неврахування зроблених боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ) виплат аліментів на загальну суму 102838,09 (сто дві тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 09 копійок) гривень за період вересень 2015-вересень 2019 роки під час здійснення розрахунку загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 по аліментах в рамках виконавчого провадження № 54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа № 1519/23159/2012 від 21.09.2015 року – залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу боржника ОСОБА_1 відповідно до вимог, заявлених у суді першої інстанції.
У відзиві на апеляційну скаргу, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби у м.Одесі, посилаючись на її необгрнутованість, просить суд скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення та розглянути заяву без участі представника відділу. 
В судове засідання, призначене на 01.07.2021 року,  з`явився представник апелянта ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
Інші учасники процесу до суду апеляційної інстанції не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. 
11.06.2021 року до канцелярії апеляційного суду через засоби поштового відправлення надійшла заява від ОСОБА_3 , у якій остання визнала апеляційну скаргу та просила суд розглядати справу без її участі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність не з`явившихся учасників справи, які своєчасно і належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч.ч. 1, 4  ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні у провадженні державного виконавця Другого Приморського Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської О.Л., знаходиться виконавче провадження № 54238244, яке відкрито 06.07.2017 року за заявою стягувача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) на підставі виконавчого листа №1519/23159/2012 виданого 21.09.2015 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі по 1/6 частині від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на кожну дитину, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати надходження позовної заяви до суду, тобто з 17.12.2012 року і до досягнення кожним з двох дітей повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та до 03.09.2024 року.
Матеріалами справи підтверджується, що платник аліментів ОСОБА_1 18 вересня 2015 року уклав із «КБ «ПриватБанк» Угоду № SAMDNWFC00020359753 від 18.09.2015 року про відкриття на свого старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківського рахунка у вигляді «Картки Юніора» у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк» і розпочав здійснення грошових переказів на банківський картковий рахунок свого старшого сина.
Так, письмова Довідка АК «КБ «ПриватБанк» від 06.09.2019 року за № VOK3DNDNJDHCNLGQ, видана Банком платнику аліментів ОСОБА_1 , свідчить про те, що на підставі Угоди № SAMDNWFC00020359753 від 18.09.2015 року на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років), у Акціонерному товаристві «КБ «ПриватБанк» платником аліментів були послідовно відкриті наступні банківські рахунки у вигляді «Картки Юніора»:
- НОМЕР_3 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 18.09.2015 року на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років),
- НОМЕР_4 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 26.04.2016 року на малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 11 років),
- НОМЕР_5 , яку відкрито платником аліментів ОСОБА_1 20.06.2019 року на неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (вік 15 років).
При цьому, видана банком платнику аліментів ОСОБА_1 письмова Довідка Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 4C4FFTGS9NT631A5 на 17 (сімнадцяти) сторінках підтверджує, що платником аліментів за період з 01.05.2015 року по 01.05.2017 року на належні малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківські «Картки Юніора» за № НОМЕР_3 і за № НОМЕР_4 були здійснені наступні платежи: 
на «Картку Юніора» № НОМЕР_3 :
-з 18.09.2015 року по 21.10.2015 року = 1694 грн., 
-з 23.10.2015 року по 19.11.2015 року = 1670 грн.,
-з 21.11.2015 року по 10.12.2015 року = 1180 грн., 
-з 27.12.2015 року по 16.02.2016 року = 2140 грн., 
-з 22.02.2016 року по 20.03.2016 року = 2000 грн., 
-з 25.03.2016 року по 28.04.2016 року = 2253 грн.
Всього за період з 01.05.2015 року по 28.04.2016 року на належну малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_3 платником аліментів було здійснено платежів на загальну суму 10937 (десять тисяч дев`ятсот тридцять сім) гривень.
На «Картку Юніора» № НОМЕР_4 : 
-з 29.04.2016 року по 07.06.2016 року = 3083 грн.,
-з 09.06.2016 року по 12.08.2016 року = 1375 грн.,
-з 16.08.2016 року по 09.09.2016 року = 2460 грн.,
-з 14.09.2016 року по 22.11.2016 року = 6300 грн.,
-з 23.11.2016 року по 13.12.2016 року = 3480 грн.,
-з 16.12.2016 року по 05.01.2017 року = 1855 грн.,
-з 06.01.2017 року по 26.01.2017 року = 1630 грн.,
-з 28.01.2017 року по 02.03.2017 року = 2380 грн.,
-з 04.03.2017 року по 22.03.2017 року = 2540 грн.,
-з 23.03.2017 року по 12.04.2017 року = 2640 грн.,
-з 13.04.2017 року по 28.04.2017 року = 2050 грн.
Всього за період з 29.04.2016 року по 01.05.2017 року на належну малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_4 платником аліментів було здійснено платежів на загальну суму 29793 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три) гривні.
Видана банком платнику аліментів ОСОБА_1 письмова Довідка Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за № 6CORVHK53RNI42CR на 10(десяти) сторінках підтверджує, що платником аліментів за період з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року на належну малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» за № НОМЕР_4 були здійснені наступні платежі: 
на «Картку Юніора» № НОМЕР_4 : 
-з 10.05.2017 року по 31.05.2017 року = 3670 грн.,
-з 01.06.2017 року по 15.06.2017 року = 1780 грн.,
-з 15.06.2017 року по 11.07.2017 року = 2110 грн.,
-з 13.07.2017 року по 27.07.2017 року = 1100,46 грн.,
-з 27.07.2017 року по 09.08.2017 року = 1060,07 грн.,
-з 01.09.2017 року по 26.11.2017 року = 3103,15 грн.,
-з 30.11.2017 року по 28.01.2018 року = 2805 грн., 
-з 02.02.2018 року по 10.03.2018 року = 2830 грн., 
-з 13.03.2018 року по 04.04.2018 року = 1930 грн.,
-з 07.04.2018 року по 28.04.2018 року = 1545 грн.
Всього за період з 01.05.2017 року по 01.05.2018 року на належну малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_4 було здійснено платежів на загальну суму 21933,68 (двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять три гривні 68 копійок) гривні.
З Довідки Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за №4BFODLCDGONPJALD на 2 (двох) сторінках вбачається, що за період з 01.05.2018 року по 02.09.2019 року на належну неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську «Картку Юніора» № НОМЕР_5 були здійснені на загальну суму 40174,41 (сорок тисяч сто сімдесят чотири гривні 41 копійка) гривні.
Судом також встановлено, що з письмової відповіді Акціонерного товариства «КБ «ПриватБанк» від 10.07.2020 року за № 20.1.0.0.0/7-20200225/2739 наданої на виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11.02.2020 року, АТ «КБ «ПриватБанк» повідомляє, що всі карти були відкриті у відділенні: м. Одеса, вул. Мясоєдівська,буд.25. Картка НОМЕР_5 20.06.2019 SAMNFF000481576213 ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 0.00 UAH 2019-06-20 11:33:35 ( фотографування юніора,15 років). В Анкеті –заяві вказаний тільки юніор. Картка НОМЕР_4 26.04.2016 SAMNFF 000293437645 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (2016-04-26 17:10:03 фотографування юніора,11 років); Картка НОМЕР_3 18.09.2015 SAMNWFC НОМЕР_6 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 (2015-09-18 17:00:03 фотографування юніора,11 років). У зв`язку з терміном давності події, переглянути відео з камер відділення не має можливості. На момент оформлення першої картки 18.09.2015 обов`язкова присутність одного з законних представників – батьків. При оформленні картки 18.09.2015 року був внесений батько – ОСОБА_7 РНОКПП НОМЕР_1 . Для можливості оформити картку Юніора законний представник повинен бути клієнтом банку та мати картку Універсальна. Для оформлення перевипуску ОСОБА_8 в даний час обов`язкова присутність одного з батьків (опікуна). Присутність дитини не обов`язкова.
Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що не підтверджено факту, що в період з вересня 2015 року до вересня 2019 року фізично картки були отримані та перебували безпосередньо у володінні самої дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (старшого сина скаржника) та що грошові кошти, які перераховувались на них скаржником, були отримані та витрачені власником карток з відома стягувача, але без участі платника аліментів у отриманні банківських карток та без участі платника аліментів у подальшому користуванні цими картками і без участі платника аліментів у подальшому витрачанні грошей з цих карток. При цьому судом також зауважено, що до суду не надано доказів того, що платник аліментів ОСОБА_1 (скаржник по справі), зараховуючи грошові кошти на вказані картки, лише перераховував їх на банківські картки дитини, які перебували безпосередньо у самої дитини, але сам платник аліментів при цьому не мав фізичного доступу до вказаних карток.
Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного. 
Так, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня( ч.ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Апеляційним розглядом справи встановлено, що звертаючись до суду із скаргою на неправомірні дії державного виконавця, ОСОБА_1 посилався на те, що до 28 серпня 2019 року він взагалі не був жодним чином обізнаний про відкриття стосовно нього виконавчого провадження №54238244, що підтверджується поданою його письмовою заявою до Другого Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, разом із доказами виплат аліментів на загальну суму 102838,09 грн. за період 2015-2019 роки (а.с. 12-57), тобто всі грошові перекази платника аліментів ОСОБА_1 за період вересень 2015-вересень 2019 роки на банківську - «Картку Юніора» свого старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на загальну суму 102838,09 грн. були здійснені платником аліментів абсолютно добровільно, з власної ініціативи і за власним бажанням.
Так, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що отримання грошей на дитину від платника аліментів на загальну суму 102838,09 гривень за період вересень 2015 - вересень 2019 роки саме в якості аліментів не спростовано державним виконавцем, не спростовано стягувачем аліментів, а також визнається самою неповнолітньою дитиною у її власноручній Розписці від 10 липня 2020 року, написаній неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 15 років 11 місяців (а.с. 131).
Вищевказане також підтверджено наступними наявними у матеріалах справи письмовими доказами: довідкою АТ «КБ «ПриватБанк» від 06.09.2019 року за №VOK3DNDNJDHCNLGQ; довідкою АT «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за №4C4FWTGS9NT631A5; довідкою AT «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за №6CORVHK53RNI42CR; довідкою AT «КБ «ПриватБанк» від 02.09.2019 року за №4BFODLCDGONPJALD та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 10.07.2020 року за  №20.1.0.0.0/7-20200225/2739.
При цьому, із матеріалів справи не вбачається, що грошові кошти перераховувались платником аліментів не в якості аліментів на утримання сина, а на виконання інших, ніж аліментних зобов`язань, а сама по собі відсутність призначення платежу «сплата аліментів» у наданих скаржником банківських довідках АТ КБ «ПриватБанк» за відсутності належних доказів на підтвердження відмови стягувача ОСОБА_3 від отримання банківських переказів від боржника ОСОБА_1 у період з вересня 2015 року до вересня 2019 року не може бути підставою дня неврахування зазначених грошових переказів в якості аліментів, оскільки закон не вимагає зазначення «аліменти» у призначенні платежу.
Відповідно до положень ст. 12 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року), Держави-участці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини. Поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. 
Згідно із ст. 13 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікованою Україною 27 лютого 1991 р.) дитина має право вільно висловлювати свої думки.
Положеннями ст. 3 Європейської конвенції про здійснення прав дітей (набула чинності для України 01 квітня 2007 р.) передбачено право дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду).
У сімейному законодавстві України також закріплені відповідні положення.
Згідно зі ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім 1 Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.
Частина 1 ст. 179 СК Украши визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Отже, будь-якій спір, що стосується аліментів на дитину або з`ясування обставин і обсягу сплати аліментів на дитину (як на майбутнє, так і вже сплачених за минулий час) є спором, який стосується безпосередньо самої дитини та її майна.
Як встановлено апеляційним розглядом справи, на підтвердження своєї правової позиції стороною заявника, надано до суду оригінал власноручної письмової розписки неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеною у м. Одесі 10 липня 2020 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_4 письмово підтверджує, що його батько восени 2015 року, оформив для нього в Одеському відділенні Приватбанку банківську картку «Юніор» на яку потім постійно переводив грошові кошти до осені 2019 року. Нову картку «Юніор» він отримував у тому ж відділенні «Приватбанку» тільки з мамою. У розписці неповнолітній ОСОБА_4 вказує, що коди доступу до банківських карток, він отримав сам та сам знімав грошові кошти, які переводив батько (а.с. 131).
Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що написана неповнолітнього дитиною у віці 15 років 11 місяців власноручна письмова розписка, у якій неповнолітня дитина підтверджує факт отримання безпосередньо самою дитиною банківських карток (оформлених її батьком) і факт отримання від свого батька аліментних грошей на ці картки не суперечить діючому законодавству і є не тільки письмовим доказом у даній справі, а й одночасно є письмово висловленою думкою самою дитини щодо особистого отримання самою дитиною банківських карток і аліментів на ці картки від платника аліментів ОСОБА_1 в період вересень 2015 - вересень 2019 роки. 
       З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 взагалі не будучи обізнаний до 28 серпня 2019 року про існування стосовно нього виконавчого провадження №54238244 від 06.07.2017 року щодо примусового стягнення аліментів, ще на початку вересня 2015 року самостійно та добровільно сплачував аліментіи на власних дітей, шляхом перерахування грошей на банківську «Картку Юніора» свого старшого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
А отже, вимоги ОСОБА_1  щодо зобов`язання державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської О.Л. здійснити перерахунок загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по аліментній платі з урахуванням зроблених боржником виплат аліментів на загальну суму 102838,09 грн. є правомірними та підлягають задоволенню. 
Більш того, слід зазначити, що у своїй заяві, направленій до суду апеляційної інстанції 11.06.2021 року, ОСОБА_3 ( стягувач) визнала апеляційну скаргу ОСОБА_3 та підтвердила його доводи та зокрема зазначила, що отримані на карту старшого сина аліментні кошти знімав сам син з її згоди та віддавав їй, а вона їх витрачала на дітей. 
З огляду на наведене доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням того, що член колегії суддів, а саме суддя Комлева О.С. у період з 05 по 09 липня 2021 року перебувала у відпустці, що підтверджується довідкою № 190д від 05 липня 2021 року відділу кадрової роботи та управління персоналом, тому повне судове рішення виготовлене 12 липня 2021 року. 
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну  скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2021 року – скасувати. 
Прийняти постанову.
Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни – задовольнити частково. 
Визнати неправомірними дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовської Олени Леонідівни. 
Зобов`язати державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Романовську Олену Леонідівну в рамках виконавчого провадження №54238244, відкритого 06.07.2017 року на підставі виконавчого листа №1519/23159/2012 від 21.09.2015 року здійснити перерахунок загального розміру заборгованості боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) по аліментній платі з урахуванням зроблених боржником виплат аліментів на загальну суму 102838 (сто дві тисячі вісімсот тридцять вісім гривень), 09 копійок. 
В решті вимог скарги – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12.07.2021 року.

Головуючий                                                                 Т.В. Цюра

Судді:                                                                  Л.А. Гірняк 

О.С. Комлева