ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 р.	Справа № 440/996/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
представника позивача Панченко О.О.
представника відповідача Фролова Р.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2021, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, м. Полтава по справі № 440/996/21
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Державної служби України з безпеки на транспорті                 
          про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби  України з безпеки на транспорті (надалі по тексту відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області  №092672 від 06.05.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 року позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови залишено без розгляду.
Роз`яснено, що позивач після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Позивач, не погодившись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду  від 29.04.2021 року, справу направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити  апеляційну скаргу без задоволення, судове рішення залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду щодо оскарження постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області  №092672 від 06.05.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн, оскільки позивач отримав спірну постанову 18.05.2019, з позовом до суду звернувся 09.02.2021, а вказані позивачем доводи не спростовують факт пропуску строку та не підтверджують поважність пропуску такого строку.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Предметом оскарження у справі є постанова Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області  №092672 від 06.05.2019 року про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 у розмірі 1700 грн.
З матеріалів справи слідує, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, оскільки позивачем строк звернення до суду пропущений не був через те, що з доданого до позовної заяви позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду слідує, що спірну постанову позивач не отримував, про наявність постанови дізнався лише 28.01.2021 з позовної заяви Полтавської місцевої прокуратури про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами.
Між тим, після відкриття провадження у справі, 25.02.2021 до суду надійшло клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про залишення позову без розгляду, обґрунтоване пропуском позивачем строку звернення до суду.
В підтвердження своїх доводів відповідач зазначив, що постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн позивач отримав 18.05.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення №3600807123058 /а.с. 95/.
Висновки суду першої інстанції про залишення позову без розгляду грунтуються на тому, що постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019 на адресу позивача надіслано супровідним листом Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 08.05.2019 №9403/33/24-19, згідно списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 1755 від 11.05.2019 /а.с. 94/. Факт вручення позивачеві 18.05.2019 постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн підтверджено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №3600807123058.Доказів на підтвердження відправлення Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області у період 08.05.2019 - 11.05.2019 та отримання позивачем 18.05.2019 будь-якого іншого документа, крім постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019  сторонами не надано.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що позивачем після отримання клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду із документами, що свідчать про фактичне отримання позивачем постанови 18.05.2019, до суду не подано заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску. 
За таких обставин суд першої інстанції вважає підтвердженим факт отримання позивачем 18.05.2019 постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019.
Згідно з частинами першою - третьою статті 122 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, з аналізу наведеної норми слідує, що строк для звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом), частинами третьою та четвертою якої передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вказані норми кореспондують з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення до суду з позовом), згідно з яким суд своєю ухвалою залишає позовну заяву   без розгляду, зокрема, з підстав, визначених частинами   третьою   та   четвертою   статті 123 цього Кодексу.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів звертає увагу, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів, за захистом яких вона звертається до суду.
Позивач в апеляційній скарзі послався на те, що  він  постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області  №092672 від 06.05.2019 року  не отримував, а рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №3600807123058 не доводить факт отримання позивачем вказаної постанови 18.05.2019 року, оскільки на вказаному рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення  відсутній підпис позивача та взагалі відсутній будь-який підпис, що вказує на те, що працівник поштового зв`язку особисто не вручав позивачу цей лист.
Правила надання послуг поштового зв`язку затверджено Постановою КМУ від 5 березня 2009 року № 270.
Відповідно до п. 99, 105 Правил надання послуг поштового зв`язку, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою “Судова повістка”, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. 
У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. 
Одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис. 
В апеляційній скарзі позивач наголошує, що  спірну постанову позивач не отримував, про наявність постанови дізнався лише 28.01.2021 з позовної заяви Полтавської місцевої прокуратури про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами, а рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трекером №3600807123058 не є належним доказом отримання ним оскаржуваної постанови, оскільки на такому відсутній його підпис у графі про отримання поштової кореспонденції.
Як вбачається зі змісту рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трекером №3600807123058, яким позивачу було надіслано оскаржувану постанову, на ньому проставлено позначку про отримання позивачем останньої 18.05.2019  року.
Однак, відповідно до розділу «розписка в одержанні» підпис позивача або уповноваженої особи на отримання відсутній, що виходячи з вказаних правових приписів, які обумовлюють особисте отримання адресатами поштових відправлень, свідчить про непідтвердження факту про отримання вказаного повідомлення позивачем  та, як наслідок, обізнаності позивача про оскаржувану постанову з 18.05.2019 року.
При цьому суд звертає увагу на те, що на адвокатський запит ОСОБА_2 щодо обставин вручення рекомендованого листа №3600807123058, Полтавською дирекцією Акціонерного товариства "Укрпошта" надано відповідь від 05.03.2021 № 01.1-17/167, в якій зазначено про неможливість надання інформації щодо вручення 18.05.2019 рекомендованого листа №3600807123058 з огляду на положення пунктів 122, 123, 124, 128 Правил надання послуг поштового зв`язку.
Інших належних, допустимих та достовірних доказів отримання позивачем оскаржуваної постанови 18.05.2019 року, в розумінні приписів ст.ст. 73-77 КАС України, відповідачем до суду не подано.
Таким чином, з огляду на вказані правові приписи та відсутності доказів обізнаності позивача про оскаржувану постанову з 18.05.2019 року, то колегія суддів дійшла висновку про недоведеність висновків суду першої інстанції про обізнаність позивача про оскаржувану постанову саме з 18.05.2019 року.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про отримання позивачем оскаржуваної постанови 18.05.2019 року та, як наслідок, пропущення строку звернення до суду щодо оскарження постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №092672 від 06.05.2019. 
З доданого до позовної заяви позивачем клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду слідує, що спірну постанову позивач не отримував, про наявність постанови дізнався лише 28.01.2021 з позовної заяви Полтавської місцевої прокуратури про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами, з позовом до суду позивач звернувся 09.02.2021 року, тобто в межах строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є помилковими.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.04.2021 по справі № 440/996/21  скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про  визнання протиправною та скасування постанови направити  до Полтавського окружного адміністративного суду для  продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко   	
У зв`язку із перебуванням судді Кононенко З.О. у відрядженні у період з 20.09.2021 по 25.09.2021 повний текст постанови складено  27.09.2021 року