ЗУХВАЛА
15 липня2021 року
м. Київ
справа № 549/163/20
провадження № 51-3448 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області  від 04 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, 
встановив:
Вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області  від 04 грудня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України (далі–КК) та призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись із вироком суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, вимагає скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначаються найменування суду касаційної інстанції, судове рішення, що оскаржується, вимоги особи до суду та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень. 
З касаційної скарги адвоката ОСОБА_5 убачається наявність суперечностей між судовими рішеннями, які він оскаржує у вступній та мотивувальній частині скарги та судовим рішенням, яке він вимагає скасувати у прохальній частині. Отже, захисник повинен визначитися, які саме судові рішення він оскаржує до Касаційного кримінального суду, та, відповідно до цього, логічно та послідовно обґрунтувати свої вимоги із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, керуючись приписами статті 427 КПК. Суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК). 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при його винесенні, навести зрозумілі аргументи в обґрунтування своєї позиції. При цьому слід враховувати, що відповідно до статті 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник, обґрунтовуючи незаконність рішень судів першої та апеляційної інстанцій, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що, відповідно до статей 409, 438 КПК, може бути підставою для апеляційного перегляду. Крім того, колегія суддів зауважує, що предметом касаційного перегляду кримінального провадження не можуть бути версії сторін щодо фактичних обставин справи, адже, суд касаційної інстанції не є судом факту, а є судом права.
За встановлених колегією суддів недоліків, з огляду на положення статей 412-414 КПК, захисник повинен чітко визначити, які саме судові рішення та з яких саме підстав він вимагає скасувати.
Відповідно до частини 1 статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Чорнухинського районного суду Полтавської області  від 04 грудня 2020 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала Суду остаточна й оскарженню не підлягає.
Судді: 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3