ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2021 року м.Херсон

Номер справи: 766/2649/21
Номер провадження: 22-ц/819/1407/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого (суддя-доповідач)        Ігнатенко П.Я.,
суддів:                                Воронцової Л.П.,
                                       Радченка С.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року, ухваленого від головуванням судді Булах Є.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що у жовтні 2017 року Банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
20.11.2019 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви, яку підписав відповідач, визначено, що вона разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач також підтвердив що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, які складають договір та зобов`язується виконувати його умови. В позові зазначено, що на підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Банк зазначив, що свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 03.12.2020 року у нього виникла заборгованість в розмірі 14595,98 грн, в тому числі 14595,98 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Посилаючись на наведене, банк просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати.
Заочним рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення вимог процесуального законодавства. Посилається на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив докази та обставини по справі, ухвалив рішення не взявши до уваги постанови Верховного Суду України за аналогічними справами. Зазначає про те, що суд не взяв до уваги розгорнутий розрахунок заборгованості, відповідач не спростував цей доказ та не спростував факт отримання кредиту у зазначеному у позові розмірі.
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
Згідно з ч.1ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
20.11.2019 року між позивачем та відповідачем було підписано анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, якою відповідач погодився з тим, що ця заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач також підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, які складають договір та зобов`язується виконувати його умови.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість за договором № б/н від 20.11.2019 укладеним між АТ «Універсал Банк» та  ОСОБА_1  станом на 03.12.2020 року числиться заборгованість в розмірі 14595,98 грн, в тому числі 14595,98 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України).
Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.
Зазначений правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 червня 2020 року (справа № 189/786/18), від 10 червня 2020 року (справа № 658/4229/18).
Доказами, які підтверджують наявність кредитної заборгованості боржника перед Банком та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75(в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).
Таким чином, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року.
В матеріалах даної справи виписка по картковому рахунку відсутня.
Посилання банку на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, умови кредитування тощо є внутрішніми документами банку та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, а також, за відсутністю належних та допустимих доказів, зробити висновок, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов відповідного кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем.
До подібного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 219/1704/17 в постанові від 13 травня 2020 року.
Оскільки при розгляді справи, яка переглядається, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження розміру наданого відповідачу кредиту, як-то виписки з карткового рахунку, відомостей про встановлення і зміну кредитного ліміту, про видачу картки на руки відповідачу та надання кредиту в зазначеному у позові розмірі, а також відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, оскільки розрахунок заборгованості та анкета-заява, які додані до позову не містять жодних даних щодо підтвердження користування відповідачем кредитними коштами у зазначених Банком розмірах, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості.
Також колегія суддів звертає увагу, що згідно розрахунку заборгованості доданому Банком до позову вбачається щомісячне включення до суми нарахованої заборгованості по тілу кредиту ще й нарахувань по відсоткам на загальну суму 5025,98 грн, на які знову ж нараховувались відсотки.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо доведеності позовних вимоги не заслуговують на увагу та позбавлені правового обґрунтування. 
Банк подав позов із додатками (без виписки з карткового рахунку) та клопотанням про розгляд справи за відсутності позивача і у спрощеному провадженні за наявними у справі матеріалами, зазначивши, що необхідні докази є матеріалах справи.
Доданий до апеляційної скарги банку рух коштів по картці не може бути прийнятий до уваги, оскільки вказаний документ був поданий з порушенням встановленого законом строку, в порушення вимог цивільно-процесуального закону не наведено поважних причин, які б унеможливили його подачу до суду першої інстанції. 
Посилання банку на те, що відповідач не оспорив розрахунки позивача не спростовують висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів видачі картки та отримання відповідачем кредиту в зазначеній у позові сумі.
З огляду на викладене, та враховуючи, що на стадії апеляційного розгляду не встановлено порушень судом першої інстанції  норм матеріальногоі процесуального права, які б потягли зміну або скасування оскарженого рішення, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення. 
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2021 року, - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                       П.Я.Ігнатенко

Судді:                                                                       Л.П.Воронцова

С.В.Радченко