П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
 18 серпня 2021  року                                                                                місто Київ 
    справа № 761/17653/13-ц
                                                                                   провадження№22-ц/824/8436/2021    

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду  в м.Києві апеляційну скаргу   ОСОБА_1 
на ухвалу  Шевченківського районного суду м.Києва від 29  березня 2021 року, постановлену  у складі судді Волошина В.О., 
у справі за заявою  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року у справі №761/17653/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі №761/17653/13-ц.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 4 019 000 грн. за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року за № 10-29/5502, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на забезпечення, якого позивачем укладено Іпотечний договір № 02-10/619 від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_1 , предметом якого є нежиле приміщення АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на вказане нежиле приміщення за вартістю, визначеною на момент набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності у сумі 4 019 000 грн. Проте, як зазначає заявник, в звіті про оцінку майна, що перебуває в іпотеці в ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02-10/619 від 28 лютого 2008 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс», що розглядався у вказаній справі, наявна помилка у розрахунках вартості предмета іпотеки, що підтверджено листом ТОВ «Інвесткон» №89 від 30 жовтня 2019 року. Зазначена помилка є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом, проте існувала на час ухвалення судового рішення, та не була відома на час розгляду справи, у зв`язку з чим, рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29  березня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись із цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку із нововиявленими обставинами та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування судом усіх обставин справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року позовні вимоги задоволено. Звернуто стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 7 752 791,61 грн за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року № 10-29/5502, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на забезпечення якого позивачем укладено іпотечний договір від 28 лютого 2008 року № 02-10/619 з ОСОБА_1 , предметом якого є нежиле приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 згідно зі свідоцтвом про право власності від 20 серпня 2008 року за № 1107- В, виданим Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на нежиле приміщення АДРЕСА_1 , за ціною, встановленою за вартістю, визначеною на момент набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності у сумі 4 019 000 грн.  без ПДВ
Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 1 лютого 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року рішення апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2013 року залишено в силі.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2013 року набрало законної сили 19 липня 2017 року.
Суд при зверненні стягнення на предмет іпотеки визначив його вартість згідно з Висновком про вартість майна від 27 травня 2013 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» (сертифікат №12021/11 від 9 червня 2011 року) в рамках Звіту про незалежну оцінку майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02-10/619 від 28 лютого 2008 року, згідно з яким вартість нежилого приміщення складала 4 019 000 грн. без ПДВ.
Звіт про незалежну оцінку майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02-10/619 від 28  лютого 2008 року, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 від 27 травня 2013 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» (сертифікат №12021/11 від 9 червня 2011 року) містить недоліки, що було виявлено в ході розгляду Печерським районним судом міста Києва справи №757/30515/15-ц за позовом банку до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Саме при розрахунку достовірного розміру заборгованості ОСОБА_2 звернулася до судового експерта з економічних питань, яка виявила помилки у Звіті, які значно вплинули на зміну вартості вказаного об`єкту, та рекомендувала звернутися до незалежної оціночної компанії з метою отримання відповіді на означені зауваження та подальшого рецензування означеного Звіту.
Незалежний суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Інвесткон» в своєму Листі № 89 від 30 жовтня 2019 року за наслідками аналізу Звіту з незалежної оцінки майна підтвердив, що в розрахунковій частині присутні помилки, що значно впливають на кінцевий результат розрахунків вартості та значно порушують право Боржника.
У Висновку експерта від 3 квітня 2020 року №16/02-2020 зазначено, що Звіт про незалежну оцінку майна, що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02-10/619 від 28 лютого 2008 року, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 від 27 травня 2013 року, виконаного ПП «Енергомакс» станом на 27 травня 2013 року, класифікується як такий, що не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.
При проведенні оцінки вказаного житлового приміщення ПП «Енергомакс» застосовано порівняльний метод, при цьому визначено загальний технічний стан об`єкта, який не відповідав його дійсному технічному стану на дату проведення оцінки. До того ж, даний Звіт не містить інформації щодо місцезнаходження об`єктів порівняння як тотожних, що не дає можливості здійснити належне порівняння з об`єктом оцінки. При цьому, жодним чином не обґрунтовані застосовані коефіцієнти щодо визначення оцінювачем вартості об`єкту та не вказано яким саме чином визначався технічний стан даних об`єктів.
Згідно зі Звітом про оцінку майна, складеним ПП «Енергомакс», оцінювачем не здійснювався огляд об`єкта оцінки. Відтак, ПП «Енергомакс» були порушені ст.ст. 9, 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", пункти 50, 51, 56 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1440 від10 вересня 2003 року.
Обставини зазначені у Висновку експерта від 03.04.2020 року №16/02-2020, не дають можливості визначити початкову вартість нерухомого майна для його реалізації та свідчать про те, що проведена ПП «Енергомакс» оцінка майна не відповідає Національному стандарту № 1, а тому вказаний звіт про оцінку майна не можна вважати достатньо обґрунтованим та об`єктивним.
Таким чином, три незалежних експерти підтвердили, що Звіт про незалежну оцінку майна що перебуває в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02- 10/619 від 28 лютого 2008 року, а саме: нежитлове приміщення АДРЕСА_1 від 27 травня 2013 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» (сертифікат №12021/11 від 9 червня 2011 року) містить недоліки, не відповідає вимогам закону та складений з порушенням.
Помилка в розрахунках вартості предмета іпотеки, допущена суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс» (сертифікат №12021/11 від 9 червня 2011 року) у Звіті про оцінку вартості майна, є істотною для справи обставиною, в розрахунковій частині Звіту з незалежної оцінки майна присутні помилки, що значно впливають на кінцевий результат розрахунків вартості, що не були встановлені судом, проте існували на час ухвалення судового рішення, та не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду справи та значно порушують права боржника.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ "Альфа-Банк" - адвокат Самокиша В.Ю. заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 -  адвокат Онищук Д.С. доводи апеляційної скарги підтримала в повному обсязі, просила апеляційну скаргу задовольнити.
 Представник АТ "Альфа-Банк" - адвокат Галас П.В. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявником під час розгляду справи по суті, чи перегляді рішення суду в інших інстанціях, не було зазначено про невірність висновку із визначення вірної, на його думку, вартості іпотечного майна та із наданням іншого висновку. Фактично відповідачем не було доведено суду іншої значно відмінної вартості предмета іпотеки станом на 2013 рік, чи завідомо неправдивості вказаного висновку експерта, а переоцінка доказів під час розгляду заяв вказаної категорії не допускається.  Будь-яких інших доводів, які б могли вплинути на скасування за нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року стороною відповідача суду не доведено.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як убачається з матеріалів справи,  рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2013 року по справі №761/17653/13-ц звернуто стягнення в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 4 019 000 грн. за кредитним договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008р. за № 10-29/5502, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , на забезпечення, якого позивачем укладено Іпотечний договір № 02-10/619 від 28 лютого 2008 року з ОСОБА_1 , предметом якого є нежиле приміщення АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 шляхом визнання за ПАТ «Укрсоцбанк» права власності на вказане нежиле приміщення за вартістю, визначеною на момент набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності у сумі  4 019 000 грн.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ПАТ«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовлено.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року скасовано, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року залишено в силі.
У поданій заяві про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами  рішення суду від 29 жовтня 2013 року заявник, як на нововиявлену обставину посилався на те, що після набрання вищевказаним рішенням законної сили, йому стали відомі обставини, які є істотними для справи та які не були і не могли бути відомі під час розгляду цивільної справи за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Так, заявник вказує, що у звіті про оцінку майна, що перебуває в іпотеці в ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі іпотечного договору №02-10/619 від 28 лютого 2008 року, наданого суб`єктом оціночної діяльності ПП «Енергомакс», що розглядався у вказаній справі, наявна помилка у розрахунках вартості предмета іпотеки, що підтверджено листом ТОВ «Інвесткон» №89 від 30 жовтня 2019 року. Така помилка є істотною для справи обставиною, що не було встановлена судом, проте існувала на час ухвалення судового рішення, та не була відома на час розгляду справи, у зв`язку з чим, рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.
З матеріалів заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду вбачається, що її подано з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 частини 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими або виключними обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, пунктом 1 роз`яснено, що передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.
Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 3, 4, 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Правєдная проти Росії» від 18 листопада 2004 року зазначив, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленнми обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.
Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це, передусім, ті, що взагалі не були предметом розгляду у даній цивільній справі, у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались судом у процесі розгляду справи.
Неналежне виконання сторонами своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і неподання суду усіх доказів, збирання нових доказів після розгляду справи на думку колегії суддів не є нововиявленими обставинами, а тому і не можуть тягнути за собою перегляд судового рішення з зазначених підстав.
При цьому, звіт про оцінку майнає доказом у справі, проте для суду не є обов`язковим і оцінюється у взаємозв`язку і сукупністю з іншими доказами, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими і не можуть бути підставою для скасування рішення суду у порядку його перегляду.
Доводи  ОСОБА_1 фактично зводяться до незгоди заявника з рішеннями судів, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права,  є законною та обґрунтованою,  підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін. 
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, 
суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу  Шевченківського районного суду м.Києва від 29  березня 2021 року  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
 
Повна постанова складена 19 серпня 2021 року.

 
Суддя-доповідач:                                                         О.І. Шкоріна 

Судді:                                                                           Л.Д. Поливач

                                                                                     А.М. Стрижеус