ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6650/21 Справа № 176/590/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кучма В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року                        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду області в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю. 
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 ,
на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року
по справі за заявою  ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів, -

ВСТАНОВИЛА:
В квітні 2021 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів — задоволено частково.
Для забезпечення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів, накладено арешт на частку в розмірі 28,9627% у статутному капіталі ТОВ “Ліберті Інвестмент” (код ЄДРПОУ 40275557) вартістю 114 500, 00 грн., що належить ОСОБА_2 . 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить змінити ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року по справі №191/2951/20 та ухвалити нове рішення, яким накласти арешт на кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та кредитно-фінансових установах.
Накласти арешт з забороною відчуження на належну ОСОБА_2 частку в розмірі 28,9627% у статутному капіталі ТОВ “Ліберті Інвестмент” (код ЄДРПОУ 40275557) вартістю 114 500, 00 грн.
Накласти арешт із забороною відчуження на будь-яке інше майно, належне ОСОБА_2 . 
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
       Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та по`вязані з шахрайським діями та невжиття заходів забезпечення позову, які визначає і просить вжити позивачка, може зробити утрудненим чи неможливим у подальшому виконання рішення суду. 
       Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
       Як вбачається із матеріалів справи, 21.04.2021 року  ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів у сумі 14 490,00 грн., інфляційні втрати в сумі 587,18 грн. та 3% річних у сумі 89,45 грн., а всього 15166,63 грн.
Разом з позовною заявою ОСОБА_1 надано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та кредитно-фінансових установах, накласти арешт із забороною відчуження на належну ОСОБА_2 частку в розмірі 28,9627% у статутному капіталі ТОВ “Ліберті Інвестмент” вартістю 114 500, 00 грн., а також просить накласти арешт із забороною на відчуження на будь-яке інше майно, належне ОСОБА_2 . 
В обґрунтування вказаної заяви остання зазначає, що необхідність накладення арешту не тільки на грошові кошти, а і на майно відповідача зумовлюється тим, що відповідач може не мати на банківських рахунках суму коштів, достатню для сплати боргу за її позовом. Крім того, відповідачем можуть вживатись заходи з виведення коштів зі своїх рахунків та відчуження належного йому майна на користь третіх осіб. Також, 24.02.2021 року відповідач припинив свою діяльність як фізичної особи-підприємця, що унеможливлює накладення арешту на кошти, які знаходились на рахунках фізичної особи-підприємця. 
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно із п.1,2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Забезпечення позову — це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. 
Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Положеннями ч.3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
       Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
В свою чергу, суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити об`єктивну оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; додержання збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; взаємозв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, проаналізувати чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що сам цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.
Також, відсутні достатні правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 в частині накладення арешту на кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його рахунках у будь-яких банківських та кредитно-фінансових установах із забороною відчуження будь-якого іншого майна останнього, оскільки заявницею жодними доказами не підтверджено щодо наявності таких грошових коштів в банківських чи інших установах, що належать ОСОБА_2 та не долучені правовстановлюючі документи на будь-яке майно останнього.
Суд не володіє даними в яких банківських установах відкриті рахунки по отриманню заробітної плати, в яких - банківські вклади та виділені матеріали не містять таких даних.
З наведеного випливає, що відомості про те, на яке саме майно позивач просить накласти арешт, де це майно знаходиться, на яких рахунках, в якій сумі та в яких банківських установах перебувають грошові кошти відповідача є необхідними для забезпечення позову.
Разом з тим, звертаючись в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки, належні відповідачу на праві власності, позивач не надала доказів, що рахунки належать саме йому.
Відсутність відомостей про рахунки відповідача та його вартість не дає змоги визначити співмірність засобів забезпечення позову із заявленими вимогами.
Окрім того, накладення арешту вцілому на усе майно, без конкретизації його виду, розміру, буде порушувати права відповідача та суперечити ціні позову.
Отже, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Разом з тим, забезпечуючи позов шляхом арешту на частку в розмірі 28,9627% у статутному капіталі ТОВ “Ліберті Інвестмент” (код ЄДРПОУ 40275557) вартістю 114 500, 00 грн., що належить ОСОБА_2 , судом першої інстанції безпідставно не з`ясовано чи не призведуть вищезазначені заборони до перешкод у здійсненні господарської діяльності вказаної юридичної особи, яка не є учасником даної справи.
У пункті 5 постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, зокрема, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо). 
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, що мають значення для вирішення справи та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам закону.
       Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року необхідно скасувати.
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів - відмовити.
Керуючись ст.ст. 149, 150, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

       ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року - скасувати.
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про стягнення безпідставно одержаних коштів - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
       
Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

                        М.Ю.Петешенкова