ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

29 липня 2021 року                                                                м. Чернівці
справа № 727/5780/20
провадження №22-ц/822/777/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н.К.
суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.
секретар Паучек І.І.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 , в інтересах якого дії ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Смотрицького В.Г.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Позовна заява обґрунтована тим, що 13 січня 2020 року по вулиці Рівненська, 17 (на перехресті вулиць Сторожинецької та Рівненської) в м. Чернівці, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi ASX», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням її доньки ОСОБА_4 , чим порушив п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2020 року, яка набрала законної сили 10.03.2020 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на користь держави.
В результаті зіткнення транспортних засобів, автомобіль марки «Opel Astra», власником якого на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.08.2019 року є позивачка, зазнав значних технічних ушкоджень. 
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3877157, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ», розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду завдану життю і здоров`ю складає 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн., розмір франшизи становить 2000 грн.
Відповідач ОСОБА_2 у встановлені законодавством строки подав повідомлення до ПрАТ «СК «Оранта-Січ», а також страховика повідомила і позивачка на електронну адресу письмовим повідомленням від 17.01.2020 року.
Крім того, ОСОБА_1 подала страховику усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування, однак у зв`язку із невиконанням ПрАТ «СК «Оранта-Січ» приписів п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (не оглянуто у 10-денний термін пошкоджений ТЗ позивача), вона звернулася до судового експерта для проведення авто-товарознавчої експертизи з метою визначення розміру матеріального збитку та відновлювального ремонту, завданого їй в результаті пошкодження автомобіля. Про проведення експертизи завчасно повідомлено страховика і ОСОБА_2 . 
При проведенні огляду транспортного засобу 05.02.2020 року був присутній представник АК «Укравтоексепртиза» (аварійний комісар) (представник Воротняка Ю.В.) за дорученням ПрАТ «СК «Оранта-Січ», який в свою чергу мав можливість також здійснити огляд її пошкодженого транспортного засобу і відповідно поверхнево оглянув його. Аварійний комісар повідомив її, що оцінка вартості пошкоджень буде здійснюватись по фотографіях зроблених представником страховика в іншій області, на що вона була категорично не згідна. Крім того, представник страховика їй запропонував самостійно зробити незалежну оцінку пошкоджень транспортного засобу, що і здійснювалось судовим експертом Павлишин Я.Д. Відповідач ОСОБА_2 на проведення експертизи не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце її проведення, в тому числі в телефонному режимі.
17.01.2020 року вона надіслала на електронну адресу ПрАТ «СК «Оранта-Січ» письмові заяви про здійснення та виплату страхового відшкодування із зазначенням реквізитів її банківського рахунку для перерахування коштів. 
06.03.2020 року відбулося зарахування страховиком ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на її картковий рахунок грошових коштів в сумі 38 684,87 грн., однак від страховика ПрАТ «Оранта-Січ» вона будь-якого письмового рішення про виплату страхового відшкодування не отримувала.
30.04.2020 року, у зв`язку із неповною виплатою, вона звернувся до ПрАТ «СК «Оранта-Січ» із заявою, в порядку ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про врегулювання страхового випадку в частині розміру страхового відшкодування, яка отримана страховиком 05.05.2020 року, однак відповіді не отримала. 
Через невиконання страховиком своїх обов`язків, передбачених ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ненаправлення страховиком свого представника для огляду її пошкодженого транспортного засобу, вона замовила проведення авто-товарознавчої експертизи для визначення розміру заподіяних збитків. 
Відповідно до висновку експерта №15-02-20 від 17.02.2020 року авто-товарознавчої експертизи, проведеної судовим експертом Павлишин Я.Д., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Opel Astra в результаті його пошкодження під час ДТП 13.01.2020 року, станом на дату виконання експертизи (17.02.2020р.), з врахуванням ВТВ, становить 95471,20 грн., ВТВ складає 4719,40 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 90 751,80 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути з ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на її користь матеріальний збиток без втрати товарного вигляду або вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, якого вона зазнала від пошкодження транспортного засобу марки Opel Astra, за мінусом суми франшизи та за мінусом частково виплаченої суми страхового відшкодування (38 684,87 грн.), а саме: 90 751,80 грн. – 2000,00 грн. (франшиза) – 38 684,87 грн. (частина виплаченого страхового відшкодування) = 50066,93 грн. 
Також, стягнути з страховика на її користь пеню в сумі 1037 грн., інфляційне збільшення суми боргу в сумі 150,20 грн. та 3% річних в сумі 222,21 грн. за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки вона подала страховику заяву про врегулювання страхового випадку в частині розміру страхового відшкодування, яка отримана страховиком 05.05.2020 року, однак страховик не надав жодної відповіді у письмовій формі протягом 10-ти календарних днів з дня отримання її заяви, а тому 16.05.2020 року є датою, з якої має починатися нарахування штрафних санкцій, і по 08.07.2020 року, тобто по день пред`явлення позову.
Крім того, застосувати положення ч.10, ч.11 ст.265 ЦПК України та стягнути із страховика на її користь штрафні санкції, починаючи з 09.07.2020 року до повного виконання рішення суду, які необхідно нараховувати на суму 50 066,93 грн. з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Разом з цим, з відповідача ОСОБА_2 просила стягнути на її користь решту збитків непокритих страховим відшкодуванням, а саме: 95471,20 грн. (вартість матеріального збитку з врахуванням ВТВ) – 88751,80 грн. (розмір страхового відшкодування) – 2000,00 грн. (розмір франшизи, яка сплачена ОСОБА_2 ), а всього суму 4719,40 грн. (95471,20 – 88751,80 – 2000,00).
Водночас внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінила в сумі 5000 грн., оскільки вона була позбавлена можливості повноцінно користуватися пошкодженим транспортним засобом, відремонтувати автомобіль немала матеріальної можливості, незаконні дії відповідача призвели до втрати нею нормальних життєвих зв`язків. Відповідач ОСОБА_2 після сплати франшизи не відповідав на її дзвінки, у зв`язку з чим вона змушена відновлювати своє порушене право в суді, звертатися за правничою допомогою до адвоката, витрачати багато часу та життєвої енергії на вчинення даних дій та оплату адвокату за правничу допомогу. 
Крім того, просила стягнути з відповідачів судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн., за проведення експертизи в сумі 3200 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 685,80 грн. 

Короткий зміст рішень суду першої інстанціі
Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченого страхового відшкодування у сумі 50 066 грн. 93 коп. 
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 інфляційне збільшення суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 100,13 грн.; 3 % річних нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 222,21 грн.; пеню нараховану на суму несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 1 037,00 грн.
Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, пеню, інфляційне збільшення суми основного боргу та 3 % річних нараховувати до стягнення на суму 50 066,93 грн., за правилами, визначеними у мотивувальній частині цього рішення та стягнуто їх з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 за період починаючи з 09.07.2020 року до моменту повного виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 решту збитків не покритих страховим відшкодуванням у сумі 4 719 грн. 40 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 3 000 грн. 
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору, проведення авто-товарознавчої експертизи та оплату професійної правничої допомоги в сумі 13 493 грн. 52 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору, проведення авто-товарознавчої експертизи та оплату професійної правничої допомоги в сумі 2 022 грн. 74 коп. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вартість матеріального збитку, завданого власнику внаслідок пошкодження транспортного засобу марки Opel Astra , становить з врахуванням втрати товарної вартості 95 471,20 грн., втрата товарної вартості складає 4719,40 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 90 751,80 грн. Таким чином, сума невиплаченого страхового відшкодування складає 50 066,93 грн., яка підлягає стягненню із страхової на користь позивачки. 
При цьому, винуватець дорожньо-транспортної пригоди має відшкодувати розмір шкоди завданої втратою товарної вартості автомобіля у розмірі 4719, 40, яка страховиком не відшкодовується.
Крім того, у зв`язку з несвоєчасною виплатою страхового відшкодування зі страховика підлягають стягненню пеня та відповідно до частини другої статті 625 ЦК України три проценти річних та інфляційні втрати.
Водночас, суд зазначив, що враховуючи душевні страждання, яких позивачка зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, наявні підстави для відшкодування їй ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченого страхового відшкодування у сумі 23 175 грн. 13 коп. 
Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь  ОСОБА_1  інфляційне збільшення суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування  за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 46,35 грн.; 3 % річних нарахованих на суму невиплаченого страхового відшкодування за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 102,86 грн.; пеню нараховану на суму несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за період з 16.05.2020 року по 08.07.2020 року включно у розмірі 480,01 грн.
Відповідно до ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, пеню, інфляційне збільшення суми основного боргу та 3 % річних нараховувати до стягнення на суму 23 175 грн. 13 коп, за правилами, визначеними у мотивувальній частині цього рішення та стягнуто їх з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 за період починаючи з 09.07.2020 року до моменту повного виконання рішення, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 1 000 грн. 
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору, проведення авто-товарознавчої експертизи та оплату професійної правничої допомоги в сумі 13 493 грн. 52 коп. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору, проведення авто-товарознавчої експертизи та оплату професійної правничої допомоги в сумі 2 022 грн. 74 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
У апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінки рахункам-фактурі №Л-0000002 та №Л-0000003 від 15 січня 2020 року, складеним ПП ОСОБА_5 , відповідно до яких вартість ремонту пошкодженого автомобіля становить 63 860 грн, з яких ремонтні роботи 23 840 грн, вартість складових частин 40 020 грн. Згідно з відміткою на вказаних рахунках, останні оплачені позивачкою, отже сума призначена до стягнення за рішенням суду значно перевищує розмір реальних збитків завданих внаслідок пошкодження автомобіля позивачки.
Вказує на те, що висновок експерта ОСОБА_6 викликає сумнів, зокрема в частині визначення розміру втрати товарного вигляду. Згідно наданих до матеріалів справи фото з місця ДТП вбачається, що автомобіль мав пошкодження складових частин оперення кузова, а саме деформації заднього бампера і пошкодження лако-фарбового покриття, що свідчить про те, що вказаний автомобіль раніше був аварійно пошкоджений, що виключає нарахування ВТВ.
Під час допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_6 , останній зазначив, що не помітив цих пошкоджень, оскільки на момент огляду транспортного засобу, на верхній частині бамперів автомобіля лежав сніг. Отже, недбале ставлення експерта до ретельного огляду автомобіля призвело до безпідставного нарахування збитків у вигляді втрати товарного вигляду автомобіля.
Поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що позивачкою взагалі не доведено підстави стягнення моральної шкоди. Зокрема позивачкою не надано жодного належного доказу на підтвердження того, в чому ж полягає порушення її звичного укладу та втрата нормальних життєвих зв`язків, а само по собі позбавлення можливості повноцінно користуватися автомобілем та відсутність у неї матеріальної можливості відремонтувати пошкоджений автомобіль, не є самостійною підставою для стягнення моральної шкоди. 
Крім того, позивачка не була учасником ДТП, оскільки автомобіль перебував у користуванні іншої особи, тому не відчувала душевних страждань перенесених під час ДТП.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та вказує на те, що ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» погодилася з рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року, сплативши їй визначений судом розмір завданої шкоди, тому доводи апеляційної скарги в цій частині виходять за межі прав та інтересів ОСОБА_2 , а належать іншому відповідачу - ПАТ «Страхова компанія «Оранта-Січ». 

Позиція апеляційного суду 
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, застосовані норми права та встановлені обставини 
Судом встановлено, що 13 січня 2020 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi ASX», рухаючись по вулиці Рівненська, 17 м. Чернівці не врахував безпечного інтервалу та безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Opel Astra» під керуванням ОСОБА_4 , чим порушив п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, транспортні засоби зазнали технічних ушкоджень. 
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28.02.2020 року, яка набрала законної сили 10.03.2020 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 грн.
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3877157 (а.с.108) на день ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК «Оранта-Січ», розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 100 000 грн., розмір франшизи становить 2000 грн.
У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Таким чином, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.
Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з пунктом 22.1. якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому цим законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно зі статтями 29, 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.
Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу     (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2020 року страховиком ПрАТ «СК «Оранта-Січ» складено страховий акт (а.с.108) та здійснено позивачці виплату страхового відшкодування в сумі 38 684,87 грн., що підтверджується виписками із карткового рахунку (а.с.32-33) та платіжним дорученням №1203 від 06.03.2020 року (а.с.124). 
При цьому, відповідачем ОСОБА_2 позивачці ОСОБА_1 сплачено розмір франшизи в сумі 2000 грн.
Проте відповідно до висновку експерта №15-02-20 від 17.02.2020 року автотоварознавчої експертизи, проведеної судовим експертом Павлишин Я.Д., матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Opel Astra в результаті його пошкодження під час ДТП, станом на дату виконання експертизи, з врахуванням ВТВ, становить 95 471,20 грн., ВТВ складає 4719,40 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 90751,80 грн. (а.с.39-69)
Вказаний висновок автотоварознавчої експертизи ніким не спростований, тому судом першої інстанції правомірно стягнуто з страховика ПрАТ «СК «Оранта-Січ» невиплаченого страхового відшкодування у сумі 50 066,93 грн.
Є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що висновок автотоварознавчої експертизи викликає сумнів в об`єктивності та достовірності. Так, в суді першої інстанції ОСОБА_2 не заявляв клопотання про призначення повторної або додаткової експертизи, вказаний висновок не спростував, інший розмір шкоди ним не доведено, що є його процесуальним обов`язком.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав оцінки рахункам-фактурі №Л-0000002 та №Л-0000003 від 15 січня 2020 року колегія суддів зазначає слідуюче.
Як вбачається з матеріалів справи, до відзиву на позовну заяву АТ «Страхова компанія «Оранта-Січ» надала суду два рахунки-фактури №Л-0000002 та №Л-0000003 від 15 січня 2020 року, з яких вбачається, що на замовлення позивачки, ПП ОСОБА_5 було розраховано вартість відновлювального ремонту та вартість складових належного позивачці автомобіля.
Колегія суддів звертає увагу, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить детальний опис вартості послуг та платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. 
При цьому, посилання заявника на те, що на вказаних рахунках проставлено відмітку «сплачено», не свідчать про сплату цих послуг позивачкою, оскільки як слідує з інших документів наданих страховою до відзиву на позовну заяву, така відмітка стоїть практично на усіх документах, що стали підставою для виплати страхового відшкодування.
Разом з цим, звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 просила, зокрема, стягнути з відповідача ОСОБА_2 як особи, яка завдала шкоду, майнову шкоду у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 4 719 грн. 40 коп., розмір якої підтверджено висновком авто-товарознавчої експертизи №15-02-20 від 17 лютого 2020 року (а.с.39-69).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування втрати товарної вартості транспортного засобу, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, врахувавши вказані норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що завдана позивачу майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу в сумі розмірі 4 719 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що висновок експерта ОСОБА_6 викликає сумнів, зокрема в частині визначення розміру втрати товарного вигляду, оскільки згідно наданих до матеріалів справи фото з місця ДТП вбачається, автомобіль мав пошкодження складових частин оперення кузова, а саме деформації заднього бампера і пошкодження лакофарбового покриття, що виключає нарахування ВТВ.
Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).
Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.
Пунктом 8.6. Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.
Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.
Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.
Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з`єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.
Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.
Відповідно до пункту 8.6.1. Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).
Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.
Пунктом 8.6.2. Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).
Таким чином, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли проводиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.
Системний аналіз пункту 32.7. частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6., 8.6., 8.6.1., 8.6.2. Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.
При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода в вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.
Подібні правові висновки висловлено у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 420/998/18 (провадження № 61-11714св19).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При визначенні розміру майнової шкоди суд правильно дослідив та оцінив надані сторонами докази, зокрема експертне автотоварознавче дослідження від 17 лютого 2020 року. Зазначений доказ ОСОБА_2 не спростував, клопотання про призначення повторної чи додаткової експертизи не заявляв, отже інший розмір шкоди ним не доведено, що є його процесуальним обов`язком, а тому доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта Павлишина Я.Д. викликає в заявника сумніви, зокрема в частині визначення розміру втрати товарного вигляду є необґрунтованими.
Крім того, апелянт не погоджується з розміром стягнутої на користь позивачки моральної шкоди та просить зменшити її до 1000 грн.
Положеннями статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року).
Таким чином установивши, що позивачка є власником автомобіля, якому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_2 , завдано значних механічних пошкоджень, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для покладення на  ОСОБА_2 обов`язку по відшкодуванню позивачці завданої моральної шкоди у зв`язку із пошкодженням її майна.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у суді першої інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 погодився на стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн, натомість у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , в інтересах якого дії ОСОБА_3 , просить зменшити розмір моральної шкоди до 1000 грн. Такі непослідовні дії відповідача ОСОБА_2 та його представника ставлять суд у невизначене становище щодо врахування заперечення щодо визначеного розміру такої шкоди та частини визнаних ними вимог. 
Разом з цим, визначаючи розмір моральної шкоди, судом першої інстанції правильно враховано факт наявності вини ОСОБА_2 та обсяг страждань позивачки з урахуванням їх тривалості й тяжкість, виходячи із засад розумності, пропорційності та справедливості, визначено розмір такої шкоди у сумі 3000 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого дії ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 28 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                                Н.К.Височанська
Судді:                                                 А.І. Владичан
І.Б. Перепелюк