Ухвала
Іменем України     
 
16 серпня 2021 року
м. Київ 
 
справа № 2-2452/11
провадження № 61-13467ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2021 року в складі судді: Білик О. В., та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року в складі колегії суддів: Фетісова Т. Л., Сіренко Ю. В., Гончар Н. І., за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року, ухвал судів апеляційної та касаційної інстанцій та всіх інших ухвал і постанов у справі за виключними та нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року, ухвал судів апеляційної та касаційної інстанцій та всіх інших ухвал і постанов у справі за виключними та нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
 
Заява мотивована тим, що починаючи з 2012 року ОСОБА_1 просить скасувати незаконне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року. При цьому 14 січня 2014 позивачу у справі ОСОБА_2 суддею Ковалем А. Б. видано виконавчий лист № 2-2452-11 на вселення, який є незаконним, так як винесений з порушеннями законодавства. 24 вересня 2014 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав згідно рішення апеляційного суду, з 2005 року перебуває на обліку в психлікарні № 2 м. Умані. В серпні 2015 року заявник повідомила листом Уманський МВ ДВС про неможливість вселення ОСОБА_2 , так як він позбавлений батьківських прав в однокімнатну квартиру, де зареєстрована та мешкає дитина.
 
ОСОБА_1 просила: переглянути за виключними та нововиявленими обставинами рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року та всі інші ухвали і постанови судів апеляційної та касаційної інстанцій у цій справі. 
 
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2021 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, вимоги заяви про перегляд рішення суду за виключними та нововиявленими обставинами залишено без задоволення. 
 
Судові рішення мотивовані тим, що ОСОБА_1 не довела існування законодавчо передбачених підстав для скасування відповідних судових рішень за виключними та нововиявленими обставинами. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні, що переглядається. ОСОБА_1 вказувала на те, що рішення судів по суті спору у справі прийняті в порушення вимог законодавства, а позивач має психічну хворобу у зв`язку з чим не може бути вселений у спірну квартиру. Однак вказані обставини, незалежно від їх обґрунтованості, у аспекті статті 423 ЦПК України не можуть свідчити про наявність підстав для скасування судових рішень за виключними та нововиявленими обставинами. Посилання ОСОБА_1 на те, що суд фальсифікує номери справ у справі та документи, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, є також сфальсифіковані, не підтверджені відповідними доказами. При перегляді справи за нововиявленими обставинами, суд не вирішував питань щодо прав дитини на житло.
 
07 серпня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного суду касаційну скаргу на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року, в якій просить переглянути та скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року (визнати рішення не чинним), переглянути та скасувати постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року залишилося невиконаним. Суди не врахували фальсифікацію номеру справа, що є втручання в автоматизовану систему розподілу справ. Суд розглянув заяву в порядку спрощеного провадження та не дослідивши всі доводи. У порушення статті 177 СК України без органу опіки та піклування вирішено питання про права дитини. ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав згідно рішення суду та з 2005 року перебуває на обліку в психіатричній лікарні, що унеможливлює виконання рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Суди встановили, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , як майно набуте в період шлюбу. Визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , як майно набуте в період шлюбу. Вирішено вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов`язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкод в користуванні квартирою.
 
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року у цій справі залишено без змін та воно набрало законної сили.
 
При зверненні із заявою про перегляд судових рішень за виключними та нововиявленими обставинами ОСОБА_1 зазначала, що починаючи з 2012 року вона просить скасувати незаконне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року. При цьому 14 січня 2014 позивачу у справі ОСОБА_2 суддею Ковалем А. Б. видано виконавчий лист № 2-2452-11 на вселення, який є незаконним, так як винесений з порушеннями законодавства. 24 вересня 2014 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав згідно рішення апеляційного суду, з 2005 року перебуває на обліку в психлікарні № 2 м. Умані. В серпні 2015 року заявник повідомила листом Уманський МВ ДВС про неможливість вселення ОСОБА_2 , так як він позбавлений батьківських прав в однокімнатну квартиру, де зареєстрована та мешкає дитина.
 
Згідно частин першої-четвертої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
 
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
 
Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
 
Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).
 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). 
 
Суди встановили, що ОСОБА_1 не довела існування законодавчо передбачених підстав для скасування відповідних судових рішень за виключними та нововиявленими обставинами. Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні, що переглядається.
 
За таких обставин, суди зробили обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви про перегляд судових рішень за виключними та нововиявленими обставинами.
 
Посилання в касаційній скарзі на те, що апеляційний суд розглянув заяву в порядку спрощеного провадження та не дослідив всіх фактів, колегія суддів вважає необґрунтованим з таких підстав. Згідно частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 05 липня 2021 року справу призначено до розгляду на 20 липня 2021 року на 15 год. 00 хв., за адресою вул. Верхня Горова, 29, м. Черкаси. Зазначено, що судовий розгляд справи в апеляційному суді провести з повідомленням її учасників.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 червня 2021 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 20 липня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 червня 2012 року, ухвали апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2012 року, ухвал судів апеляційної та касаційної інстанцій та всіх інших ухвал і постанов у справі за виключними та нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на Ѕ частину квартири, усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               В. І. Крат
 
                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                                        М. М. Русинчук