Ухвала
27 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 344/17406/20
провадження № 61-12003ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу 
Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду 
від 07 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу),
ВСТАНОВИВ:
19 січня 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 аліментів 
на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, судовий наказ № 344/17406/20, виданий 19 січня 2021 року Івано-Франківським міським судом 
Івано-Франківської області. 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 27 квітня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 червня 2021 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 
від 27 квітня 2021 року залишено без змін.
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду 
Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 07 червня 2021 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною другою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення у справі «Шишков проти Росії», від 20 лютого 2014 року, заява № 26746/05).
Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.
Водночас стаття 389 ЦПК України визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року 
у справі № 753/23412/17 (провадження № 61-44581сво18).
Разом з тим, постанова апеляційного суду прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України.
Зазначення у постанові Івано-Франківського апеляційного суду 
від 07 червня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи наведене, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
Також до касаційної скарги додано клопотання про повернення судового збору у разі відмови у відкритті касаційного провадження або повернення касаційної скарги.
До касаційної скарги додана квитанція від 11 липня 2021 року № 47519 про сплату судового збору на суму 454 грн.
Підстави повернення судового збору передбачені статтею 7 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі (пункт 3 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»).
Отже, оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, сплачений  ОСОБА_1 судовий збір за квитанцією від 11 липня 2021 року № 47519 про сплату судового збору у сумі 454 грн підлягає поверненню. Тому клопотання про повернення судового збору слід задовольнити. 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 квітня 2021 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 07 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), відмовити.
 
Клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України 
у місті Києві повернути  ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні, що внесений згідно 
з квитанцією від 11 липня 2021 року № 47519 про сплату судового збору на рахунок (стандарт IBAN) - UA288999980313151207000026007, отримувач - ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102, код отримувача - 37993783, 
МФО - 899998.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук