ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 178/611/17
адміністративне провадження № К/9901/275/17  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В. розглянувши у письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А., Олефіренко Н.А. від 14.11.2017,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          У травні 2017 року ОСОБА_1 (далі у тексті цієї постанови також ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі у тексті цієї постанови також ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, Кам`янське ОУ ПФУ  Дніпропетровської області відповідно, відповідачі), у якому просив:
-          скасувати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, комісії з розгляду наданих документів для призначення (перерахунку) пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області про відмову позивачу в зарахуванні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (далі - спірне рішення);
-          зобов`язати Кам`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати йому до пільгового стажу роботи за списком №2 періоди: 01.09.1976 - 27.07.1979, 25.07.1979 - 15.11.1979, 26.11.1979 - 15.04.1980, 25.04.1980 - 04.05.1982, 08.06.1982 - 02.01.1986, 03.01.1986 - 19.04.2000 на посаді електрозварника, газозварника;
-          зобов`язати Управління Кам`янського об`єднаного управління пенсійного фонду України Дніпропетровської області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з часу досягнення віку, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах - з 21.12.2016, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку (далі - спірна пенсія).
2.          Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач посилався на те, що відмова відповідача у призначенні йому спірної пенсії, на його думку, є протиправною, оскільки при зверненні до пенсійного органу із заявою про призначення спірної пенсії ним було надано достатньо відомостей, які підтверджують факт його роботи на посаді газозварника, електрозварника, газоелектрозварника протягом періодів, вказаних у цьому позові.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.          Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2017 позов задоволено повністю.
4.          Ухвалюючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що як встановлено судовим розглядом цієї справи, позивач мав необхідний пільговий стаж роботи для призначення йому спірної пенсії, у зв`язку з чим визнав неправомірною відмову відповідача у призначенні такої.
5.          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 ухвалене судом першої інстанції судове рішення скасовано та відмовлено у задоволенні позову.
6.          Приймаючи таку постанову, апеляційний суд зазначав, що позивачем не було подано документів, які б підтверджували його зайнятість на посадах, робота на яких дає право на призначення спірної пенсії, упродовж повного робочого дня, зокрема, уточнюючих або архівних довідок тощо, а у його трудовій книжці відповідні записи були відсутні.
7.          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відмова пенсійного органу у призначенні позивачу спірної пенсії є правомірною, а тому цей позов задоволенню не підлягає.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Не погоджуючись із вищевказаною постановою апеляційного суду, позивач подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати і залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 01.09.1976 по 25.07.1979 навчався в ПТУ №12 м. Дніпродзержинськ.
10.          Згідно наказу №89-к від 25.07.1979 позивач працював на посаді електрозварника третього розряду в будівельному управлінні №1 будівельно-монтажного тресту №17 м. Дніпродзержинська з 25.07.1979 по 15.11.1979.
11.          Згідно наказу №71 по Криничанському виробничому об`єднанні виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Криничанського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 з 26.11.1979 по 16.04.1980 працював електрозварником.
12.          З 09.04.1980 по 25.04.1982 позивач проходив строкову військову службу в складі СРСР, що підтверджується військовим квитком.
13.          З 08.06.1982 по 02.01.1986 працював у Криничанському виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільського господарства Криничанського району Дніпропетровської області.
14.          З 03.01.1986 по 19.04.2000 працював у Криничанському ремонтно-транспортному підприємстві, яке після реорганізації перейменовано в ВАТ «Агротехсервіс».
15.          Судами попередніх інстанцій також встановлено, що ОСОБА_1 07.12.2016 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Криничанському районі Дніпропетровської області із заявою призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно пункту «б» статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».
16.          Відповідно до трудової книжки та диплому ОСОБА_1 навчався в ГПТУ-1 м. Дніпропетровська з 01.09.1976 по 27.07.1979. З 25.07.1979 по 15.11.1979 працював в «Будівельно-монтажному тресті №17» Будівельне управління №1 на посаді «арматурщик-електрозварник 3 розряду».
17.          Згідно довідки Державного реєстратора №03.4-49/1400 від 04.05.2017 Відкрите акціонере товариство «Будівельно-монтажний трест №17» було ліквідоване 12.10.2005 на підставі рішення суду, у зв`язку з банкрутством.
18.          В трудовій книжці зазначено, що ОСОБА_1 працював: в Криничанському районному виробничому об`єднанні по виробничо-технічному забезпеченню сільська господарства, яке було ліквідоване постановою ЦК КПРС, з 08.06.1982 по 02.01.1986 електрогазозварником 4(5) розряду ЛРМЦ; в Криничанському ремонтно-транспортному підприємстві, яке після чергових реорганізацій перейменовано в ВАТ «Агротехсервіс», з 03.01.1986 по 19.04.2000 - газоелектрозварником 5 розряду.
19.          В архівній довідці про займану посаду ОСОБА_1 Криничанському РО «Сільгосптехніка» за період з 01.01.1982 по 31.12.2000 Комунального закладу «Криничанський районний трудовий архів» від 17.11.2016 №446-О зазначена займана посада ОСОБА_1 : з червня 1982 року по грудень 1983 року електрогазозварник; з січня 1984 року по грудень 1986 року - газоелектрозварник; в 1987 році - газозварник; в 1988 році - посада не зазначена; з січня 1989 року по грудень 1990 року газозварник; з січня 1991 року по листопад 1998 року - зварник; з березня 1999 року по листопад 1999 року - зварник; з грудня 1999 року по квітень 2000 року - посада не зазначена.
20.          У довідках від 17.11.2016 №454-0 та від 17.11.2016 №445-0 про заробітну плату ОСОБА_1 в Криничанському РО «Сільгосптехніка» за період 01.01.1982 по 31.12.1987 присутні суми нарахованого заробітку з червня 1982 року по грудень 1987 року та з січня 1992 року по грудень 1996 року.
21.          Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Відкрите акціонерне товариство Криничанський «Агротехсервіс» в стані припинення, за судовим рішенням від 09.04.2007.
22.          Надані ОСОБА_1 07.12.2016 року до управління документи були направлені на розгляд комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
23.          Комісією було прийнято рішення від 12.01.2017 №8 про зарахування до пільгового стажу період роботи з 08.06.1982 по 31.12.1987 та з 01.01.1992 по 21.08.1992 на посаді газоелектрозварника за Списком №2.
24.          Інші періоди не були зараховані пенсійним органом до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
25.          Позивач вважає, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята з порушенням вимог чинного законодавства та при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають значення для її правильного вирішення, без надання належної та повної оцінки доказам, їх дослідження, що, на думку скаржника, призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи і потягло за собою неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, а також неправильне вирішення цього спору.
26.          Скаржник наполягає, що комісія пенсійного органу поверхнево підійшла до розгляду його заяви і прийняла протиправне рішення, яке позбавило його права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому, як вказує позивач, під час розгляду його заяви не було роз`яснено його прав і потребу у наданні усіх уточнюючих довідок, які б підтверджували зайнятість на вказаних роботах, а комісією не здійснено запитів до відповідних установ і не повідомлено про дату та час проведення засідання щодо розгляду його питання.
27.          У касаційній скарзі містяться доводи й про те, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зарахування до стажу його роботи, який дає право на призначення спірної пенсії, періодів навчання у ПТУ та проходження ним військової служби, оскільки він має на це право згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статтею 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту», статтею 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
28.          Окрім цього, ОСОБА_1 наголошує, що при прийнятті на роботу на посаду електрогазозварника (газоелектрозварника) жодних обмежень чи посилань на роботу з неповним робочим днем із шкідливими умовами праці не було. Жодних наказів, розпоряджень тощо по підприємству  ВАТ «Агротехсервіс» щодо прийняття чи переведення його на скорочену тривалість робочого дня не видавались.
29.          Зазначає скаржник і про те, що відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи після серпня 1992 року не ґрунтується на вимогах законодавства і порушує гарантоване йому Конституцією України право на соціальний захист, оскільки відповідальність за непроведення атестації покладено виключно на керівника підприємства і не може бути перекладена на працівника.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
30.          Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
31.          Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
32.          За правилами частини першої статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
33.          Абзацом другим пункту 16 розділу XV «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
34.          Пунктом б) статті 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
35.          Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
36.          На підставі вищевказаної норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
37.          Пунктом 1 цього Порядку визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
38.          За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника (пункт 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній).
39.          За приписами абзацу першого пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).
40.          Спірні правовідносини унормовані й Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442.
41.          Пунктом 1, абзацом першим, другим пункту 4, пунктами 8-10 вищевказаного Порядку встановлено таке:
-          Атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому;
-          Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації;
-          Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
42.          У періоди роботи позивачки, які вона просить зарахувати до стажу роботи, яка дає їй право на пенсію за віком на пільгових умовах, діяли:
-          Список №2 виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах»;
-          Список №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджений постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення»; 
-          Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»;
43.          Порядок застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731.
44.          Згідно пунктом 2 цього Порядку під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
45.          У пункті 3, підпунктах 4.2-4.6 пункту 4, пункті 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах містяться такі приписи:
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2);
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація;
Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника;
У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку;
Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку;
Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось;
У разі непідтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, проведеної протягом 5 років з дати проведення попередньої атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи на даному підприємстві, в установі чи організації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджене;
Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.
46.          Спірні правовідносини також урегульовані й Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, відповідно до абзаців четвертого, п`ятого пункту 2.14 якої, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках, обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
47.          Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначає Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за №1231/13105 (пункт 1 цього Порядку).
48.          Пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, визначено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01.07.2004 та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: а) довідку про заробітну плату; б) копії документів про проведення атестації робочих місць; в) копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
49.          Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункт 16 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років).
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
50.          Зміст вищевказаних приписів законодавства засвідчує, що умовами, за яких можлива реалізація права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є:
-          зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, яка передбачена Списками №2;
-          досягнення 55 років;
-          наявність стажу роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;
-          підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
51.          При цьому, основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці трудова книжка має містити належним чином оформлені записи про займану посаду і період виконуваної роботи.
52.          За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
53.          У випадку, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
54.          У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється за правилами Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, на підставі документів, визначених у пункті 11 цього Порядку, у тому числі, виданих архівними установами, зокрема, довідок про заробітну плату, або інших документів, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
55.          Колегія суддів відзначає, що кваліфікаційною характеристикою робіт електрозварника передбачено виконання робіт, як електрозварника так і газозварника. 
56.          Враховуючи те, що обидві вищевказані професії передбачені Списками №2, чинними у період роботи позивача, то й робота на посадах «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» надає право на пенсію за віком на пільгових умовах у разі виконання відповідних робіт упродовж повного робочого дня.
57.          Про те, що посада «газоелектрозварник» та «електрогазозварник» входила до Списків №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, зазначено й у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №344/11028/16-а.
58.          При цьому, згідно з роз`ясненням по застосуванню Списків, правом на пільгову пенсію користувалися електрозварники ручного зварювання, цими ж пільгами користувалися електрозварники на напівавтоматичному та автоматичному зварюванні під шаром флюсу.
59.          Згідно розділу XXXIII Списку №2, затвердженого постановами Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 та від 11.03.1994 №162, право на пільгову пенсію мають: газозварники, електрозварники ручного зварювання, електрозварники, на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням в середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, електрогазозварники зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини нижче 3 класу небезпеки.
60.          Вищенаведене дає колегії суддів підстави для висновку про те, що робота позивача на посадах електрозварника, електрогазозварника та газоелектрозварника була передбачена Списками №2, чинними у період роботи на цих посадах, й відносилась до посад з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
61.          Однак для виникнення права на призначення ОСОБА_1 спірної пенсії останньому необхідно було надати документи, які б підтверджували його зайнятість на цих роботах упродовж повного робочого дня і відповідні умови праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
62.          Розглядаючи цю справу, суди встановили, що наявні у трудовій книжці позивача записи не містили відомостей про зайнятість ОСОБА_1 на вищевказаних посадах саме повний робочий день. Документів про проведення атестації позивачем до пенсійного органу не подавалось і така атестація не проводилась.
63.          Як встановлено судами попередніх інстанцій позивач, звертаючись до пенсійного органу із заявою про призначення йому спірної пенсії, надав, окрім іншого, довідки архівної установи від 17.11.2016 №454-0 та від 17.11.2016 №445-0 про заробітну плату ОСОБА_1 в Криничанському РО «Сільгосптехніка», у яких містились дані про суми нарахованого заробітку з червня 1982 року по грудень 1987 року та з січня 1992 року по грудень 1996 року, які підтверджували його зайнятість на посадах, передбачених Списком №2, повний робочий день.
64.          В той же час, згідно з встановленими судом апеляційної інстанції обставинами цієї справи, позивач, при зверненні із заявою про призначення спірної пенсії, не надав до пенсійного органу документів, які б підтверджували його зайнятість повний робочий день на посадах, передбачених Списком №2, у інші періоди, які він просить зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
65.          Колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що відповідач здійснив поверхневий розгляд його заяви і не здійснив з власної ініціативи запитів до відповідних установ, оскільки обов`язок подання документів на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, законодавством покладено саме на заявника, а Комісія пенсійного органу, яка здійснює розгляд заяви, лише наділена правом для виконання покладених на неї завдань отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку.
66.          Верховний Суд критично оцінює й посилання позивача на те, що він має право на зарахування до стажу його роботи, який дає право на призначення спірної пенсії, періодів навчання у ПТУ та проходження ним військової служби на підставі пункту «д» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту», статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
67.          Так, стаття 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, а не на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі відповідних норм статті 13 цього ж Закону. Тому, поширення позивачем приписів статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на спірні правовідносини є помилковим.
68.          Водночас, стаття 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», пов`язує можливість зарахування часу навчання у професійно-технічному навчальному закладі, зокрема, до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, з зарахуванням особи на роботу за набутою професією упродовж не більш як трьох місяців з дня закінчення навчання.
69.          Абзац другий пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає можливість зарахування часу проходження строкової військової служби, в тому числі, до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
70.          Оскільки за даних конкретних обставин справи, встановлених її судовим розглядом, відсутні підстави стверджувати, що позивач після закінчення навчання у професійно-технічному навчальному закладі був зарахований на роботу за професією, яка дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, або працював на такій посаді (за такою професією) на момент призову на військову службу, то суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для зарахування часу навчання та проходження позивачем строкової військової служби до стажу роботи, що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
71.          Верховний Суд не може взяти до уваги посилання позивача на процедурні порушення, які, на його переконання, були допущені комісією ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, під час розгляду його заяви і документів, а також на порушення комісією його права на участь у прийнятті спірного рішення, оскільки такі підстави позову не були заявлені у судах попередніх інстанцій. Як наслідок, оцінка таким підставам позову судами попередніх інстанцій не надавалась і в цій частині не встановлювались обставини справи і не перевірялись доказами.
72.          В силу ж вимог частин другої, четвертої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
73.          Разом з тим, Верховний Суд вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для зарахування до стажу роботи позивача, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи на посаді газоелектрозварника з 21.08.1992 по 31.12.1996.
74.          З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у вищевказаний період роботи позивач працював на посаді газоелектрозварника, яка була передбачена Списком №2, а також надав до пенсійного органу документи, зокрема, довідку архівної установи про нарахування йому заробітної плати, яка підтверджувала зайнятість на цій посаді повний робочий день.
75.          Єдиною підставою для неврахування цього періоду роботи до стажу роботи, який дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідач зазначив відсутність відомостей про проведення атестації робочого місця.
76.          Однак, колегія суддів зауважує, що відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
77.          Згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
78.          У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.
79.          Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
80.          При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
81.          Аналогічний висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.
82.          Питання щодо наявності у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі непроведення атестації робочого місця було предметом розгляду і у Великій Палаті Верховного Суду.
83.          З даного приводу, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а, провадження №11-1207апп19) наголосила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.
84.          Частинами першою та другою статті 153 Кодексу законів про працю України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
85.          Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14.10.1992 №2694-XII «Про охорону праці», працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.
86.          Здійснивши аналіз зазначених норм Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.
87.          Сукупність правових норм, про які йшлося у параграфах 32, 34, 36, 37, 45, 50, 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
88.          Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.
89.          Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.
90.          Отже, у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
91.          Урахувавши усе вищевикладене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
92.          При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
93.          Отже, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
94.          За таких обставин, колегія суддів визнає обґрунтованим і таким, що відповідає правильному застосуванню норм матеріального права, висновок суду першої інстанції про неправомірний характер відмови пенсійного органу у зарахуванні до стажу роботи позивача, який дає йому право на призначення спірної пенсії, періоду роботи на посаді газоелектрозварника з 21.08.1992 по 31.12.1996, оскільки відповідальність за непроведення атестації робочих місць не може бути перекладена на працівника, вказана посада була передбачена Списками №2 і зайнятість на ній повний робочий день у цей період підтверджувалась довідкою архівної установи про нараховану заробітну плату.
95.          Наведене дає підстави стверджувати про наявність підстав для задоволення цього позову в частині вимог про зобов`язання відповідачів зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №2 період з 21.08.1992 по 31.12.1996 на посаді газоелектрозварника.
96.          Водночас, період роботи позивача, зарахований ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (з 08.06.1982 по 31.12.1987 та з 01.01.1992 по 21.08.1992) та період роботи ОСОБА_1 (з 21.08.1992 по 31.12.1996), який, як правильно встановлено судом першої інстанції, підлягав зарахуванню до стажу роботи, який дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, загалом складає менше визначених диспозицією пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 12 років і 6 місяців такого стажу.
97.          У зв`язку з наведеним Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повно і всебічно дослідивши наявні у справі докази, зокрема, документи, які подавались позивачем при зверненні за пенсією та були враховані відповідачами при прийнятті спірного рішення, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з вказаної ним дати.
98.          Колегія суддів звертає увагу й на те, що позивач не позбавлений можливості у встановленому законом порядку повторно звернутись до пенсійного органу із заявою про призначення спірної пенсії, надавши відповідні документи на підтвердження наявності у нього стажу роботи, який дає право на таку пенсію.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
99.          За правилами частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
100.          Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 352 Кодексу адміністративного судочинства України).
101.          Зважаючи на вищезазначене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах вимог і доводів касаційної скарги та повноважень, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги позивача, скасування постанови апеляційного суду в частині відмови у задоволенні цього позову щодо зобов`язання відповідачів зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №2 період з 21.08.1992 по 31.12.1996 на посаді газоелектрозварника та залишення в цій частині в силі постанови суду першої інстанції, яка ухвалена відповідно до закону і скасована помилково.
102.          В решті оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, засноване на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування у повному обсязі відсутні.
103.          Керуючись статтями 340, 341, 344, 349, 350, 352, 355, 356, підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Кам`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком №2 період з 21.08.1992 по 31.12.1996 на посаді газоелектрозварника - скасувати та залишити в цій частині в силі Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 31.08.2017.
В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.11.2017 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                                    Я.О. Берназюк 

                                                                                          І.В. Желєзний