КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №752/12289/21                                                                                   Головуючий в 1 інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження №33/824/3342/2021                                                                 Суддя-доповідач у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
16 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Голуб С.А., 
 
за участі осіб, які з`явились в судове засідання:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Тимошенко В.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №257719, ОСОБА_1 02 травня 2021 року о 05 год. 50 хв. у м. Києві на вул. Столичне шосе керував автомобілем «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Drager»; результат тесту, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,35 %.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кервання транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, застосовано до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази керування автомобілем ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, працівниками патрульної поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 можливість пройти огляд у лікаря, не роз`яснено також передбачені законом права та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, не надано сертифікат на прилад «Drager», не залучено двох свідків під час проведення такого огляду, акт огляду на місці огляду не складався та його копію ОСОБА_1 не було вручено.
Зазначені обставини свідчать про те, що постанова суду першої інстанції не ґрунтується на належних та допустимих доказах та прийнята всупереч принципам повноти, всебічності та законності судового розгляду справи.
На підставі викладеного в апеляційній скарзі, скаржник просить скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 та його захисних - адвокат Тимошенко В.В., які з`явилися в судове засідання, підтримали апеляційну скаргу та просили суд апеляційної інстанції її задовольнити. Наполягали на тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, а знаходився поряд з автомобілем. На панелі приборів засвітилась лампочка низько рівня мастила, а тому автомобіль не міг рухатись далі. Особа, яка керувала автомобілем, поїхала на роботу на таксі, а він залишився біля автомобіля. Оскільки він не керував автомобілем, то на нього не мали права складати протокол.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, враховуючи  таке.
Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що суду були надані належні та допустимі докази, які були достатніми для доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення та результати тесту на стан алкогольного сп`яніння підписано ОСОБА_1 без зауважень. На відео з нагрудної камери співробітника поліції зафіксовано, що особа погодилася з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому заперечень, зокрема щодо керування транспортним засобом іншою особою, не висловлювала.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 6 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Пунктами 6,7 Розділу Інструкції  встановлено, що перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Разом із тим, відповідно до ст. 266 КУпАП в редакції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення та встановлено судом під час проходження огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager»; результат тесту показав результат стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 0,35 %, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Так, з відеозапису нагрудних камер поліцейських, які були переглянуті судом апеляційної інстанції під час підготовки матеріалів справи до розгляду, було встановлено, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та не заперечував результати приладу «Drager» за допомогою якого і проводився огляд.
Суд не вважає порушенням проведення огляду відсутність двох свідків, як це було передбачено Інструкцією, оскільки ст.266 Кодексу про адміністративні правопорушення є законом, має вищу юридичну силу і ця редакція була прийнята пізніше, ніж затверджена Інструкція.
Щодо доводів апеляційної скарги про ненадання сертифікату під час проходження огляду на стан сп`яніння застосуванням приладу «Drager», то суд апеляційної інстанції оцінює такі доводи апеляційної скарги критично, з урахуванням наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» регламентовано, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавались Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016.
Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 і становить 1 рік.
В даному конкретному випадку останнє калібрування приладу алкотесту № 6820 відбулось 15 грудня 2020 року, а тому воно чинне до 15 грудня 2021 року.
Всі види газоаналізаторів «Drager Alcotest» зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що і свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest-6820» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов`язків.
Також суд апеляційної інстанції враховує ту обставину, що в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Так ОСОБА_1 підписуючи протокол про адміністративне правопорушення в поясненнях не вказав дану обставину, не вказав за яких обставин він опинився на узбіччі дороги в належному йому автомобілі. Про особу, яка за твердженням  ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, він також не зазначив в апеляційній скарзі, що унеможливлює перевірку судом цих обставин. Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги є голослівними і направлені на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про притягнення до адміністративної відповідальності, результатами тесту з приладу «Drager», за допомогою якого встановлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.
Всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , висновки суду першої інстанції про винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, судом було повно, всебічно і об`єктивно досліджено дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірено обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, надано цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 251, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                                 С.А. Голуб