ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року	Львів	Справа № 951/690/20 пров. № А/857/11245/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         не з`явився;
від відповідача -                                         не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. на рішення Козівського районного суду Тернопільської обл. від 17.05.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері охорони природи та використання природних ресурсів (суддя суду І інстанції: Гриновець О.Б., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 16 год. 30 хв. 17.05.2021р., смт.Козова Тернопільської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 24.05.2021р.),-

В С Т А Н О В И В:

21.08.2020р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду; скасувати постанову відповідача Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. № 30 від 22.06.2020р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закрити справу (а.с.1-5, 6)

Рішенням Козівського районного суду Тернопільської обл. від 17.05.2021р. адміністративний позов задоволено; постанову державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської обл. Білана О.А. № 30 від 22.06.2020р. про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.ст.52, 82 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 350 грн., скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрито (а.с.64-66).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржила відповідач Державна екологічна інспекція у Тернопільській обл., яка покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.70-74).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не дотримано 10-денного строку на оскарження спірної постанови до суду.
Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не дотримано процедурних правил винесення постанови є хибними, оскільки складені стосовно позивача протоколи (в яких зазначено дату та місце розгляду справи) направлялись ОСОБА_1 листом № 1/2-2-11-2191 від 15.06.2020р., а також додатково на робочу адресу на ім`я керівника підприємства скеровано повідомлення № 1/2-2-11-2166 від 12.06.2020р. (яке одержано під розписку 18.06.2020р.) з проханням забезпечити явку ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Проте, на зазначену дату ОСОБА_1 не з`явився, клопотань про неможливість явки та перенесення розгляду справи не подавав. У зв`язку з чим, постанову було винесено за відсутності ОСОБА_1 .
Згідно постанови № 30 від 22.06.2020р. на ОСОБА_1 як громадянина накладено штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже, посилання суду першої інстанції у своєму рішенні на те, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, як посадову особу, є хибним.
Враховуючи вищевикладене, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності згідно винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення № 30 від 22.06.2020р. відповідає вимогам чинного законодавства, щодо наявності факту та складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
          Також на розгляд апеляційного суду надійшли 13.07.2021р. два клопотання апелянта про розгляд справи в режимі відеоконференції (вих. № 1-1-21-2735 від 08.07.2021р., через засоби поштового зв`язку, а.с.102-108) та про розгляд справи за відсутності представника відповідача (вих. № 1-1-11-2808 від 13.07.2021р. через засоби електронного зв`язку, а.с.109-110).
          Оскільки у день розгляду справи апелянт просить розгляд справи здійснювати за його відсутності, що виключає фактичну його участь в судовому засіданні, правові підстави для проведення судового засідання в режимі відеоконференції є відсутніми.
За таких обставин клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції задоволенню не підлягає. 

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

Вирішуючи наведений спір та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що із змісту відзиву та доданих до нього матеріалів слідує, що інспектором у протоколі зроблена відмітка про відмову від підпису порушником; повідомлення щодо розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.52, 82 КУпАП надіслано директору КП «Благоустрій», що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
На підставі вимог ст.268 КУпАП суд дійшов до висновку, що державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської обл. Біланом О.А. не дотримано процедурних правил винесення постанови про накладення адміністративного стягнення № 30 від 22.06.2020р.
Окрім цього, суб`єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачено ст.ст.52, 82 КУпАП, в даному випадку є посадова особа (спеціальний суб`єкт).
Таким чином, суд враховує, що в даному випадку суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ст.ст.52, 82 КУпАП, є посадова особа, яка наділена адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями (обов`язками), до посадових обов`язків якої входить контроль за розміщенням відходів та недопущенням забруднення земель виробничими та іншими відходами, дотримання, виконання, забезпечення виконання відповідних норм та правил.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б свідчили про наділення позивача ОСОБА_1 , як водія підприємства, організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками по контролю за зберіганням, розміщенням відходів та контролю за недопущенням забруднення земель відходами.
При цьому, такі докази представником відповідача з цього приводу до матеріалів справи не долучалися.
Відповідачем не надано будь-яких наказів, посадових інструкції, з якими позивача було б ознайомлено, які б покладали на останнього такі обов`язки.
В матеріалах справи відсутні і докази, які б вказували на час виконання ОСОБА_1 обов`язків водія КП «Благоустрій». Посилання у протоколах №№ 004332 та 004331 від 11.06.2020р. жодним чином не вказує на обов`язок позивача, як посадовою особою підприємства, здійснювати контроль за зберіганням, розміщенням відходів та контроль по недопущенню забруднення земельних ділянок відходами.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови достовірно не встановлено, чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення (чи являється він суб`єктом відповідальності за ст.ст.52, 82 КУпАП), та чи саме ОСОБА_1 винен в його вчиненні.
Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки державним інспектором не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останнього.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.52, 82 КУпАП, матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведена.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і не відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 станом на 22.06.2020р. працював водієм Комунального підприємства «Благоустрій» (Тернопільська обл., Козівський район, смт.Козова, вул.Грушевського, 32).
11.06.2020р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської обл. Біланом О.А. складено відносно ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) наступні протоколи про адміністративне правопорушення:
№ 004332, згідно якого ОСОБА_1 порушив вимоги щодо поводження з відходами під час їх утилізації, видалення, захоронення, а саме: о 14 год. 50 хв. 11.06.2020р. трактором з номерним знаком НОМЕР_1 та причепом з номерним знаком НОМЕР_2 , здійснив несанкціонований скид твердих побутових відходів на земельну ділянку, що знаходиться поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером 6123055100:02:005:0556, в смт.Козова Тернопільської обл.; площа засмічення - 2 x 2,5 м (висотою 0,5 м), що є порушенням вимог абз.1, 10 ч.1 ст.35, ч.3 ст.46 Закону України «Про охорону земель» (а.с.30-31);
№ 004331, відповідно до якого ОСОБА_1 здійснив псування земель, саме: о 14 год. 50 хв. 11.06.2020р. трактором з номерним знаком НОМЕР_1 та причепом з номерним знаком НОМЕР_2 , здійснив несанкціонований скид твердих побутових відходів на земельну ділянку, що знаходиться поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером 6123055100:02:005:0556, в смт.Козова Тернопільської обл.; площа засмічення – 2 x 2,5 м (висотою 0,5 м), що є порушенням вимог ч.ч.1 і 7 ст.33 Закону України «Про відходи» (а.с.32 і на звороті);
До зазначених протоколів ОСОБА_1 надав письмові пояснення від 11.06.2020р., згідно яких він здійснив вивіз сміття з смт.Козова на сміттєзвалище біля піщаного кар`єру за вказівкою керівника КП «Благоустрій» ОСОБА_2 (а.с.34).
Також відповідачем представлено письмові пояснення в.о.директора КНП «Козівська ЦРЛКРР» Добалюка A.B., відповідно до яких 11.06.2020р. на підставі договору з КП «Благоустрій» № 7 від 27.01.2020р. було здійснено скид твердих побутових відходів (самовивіз) (а.с.35).
У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 відмовився підписувати складені протоколи, ознайомлюватися із їх змістом, інформацією про свої права та обов`язки згідно вимог ст.268 КУпАП, останні скеровані рекомендованою кореспонденцією на його адресу проживання згідно листа № 1/2-2-11-2191 від 15.06.2020р. (а.с.33, 36).
Також у вказаних протоколах міститься інформація про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Додатково відповідач скерував директору КП «Благоустрій» повідомлення із проханням забезпечити явку водія ОСОБА_1 , а також самому прибути на 11 год. 00 хв. 22.06.2020р. для розгляду справи про вищезгадані адміністративні правопорушення (листи №№ 1/2-2-11-2166, 1/2-2-11-2165 від 12.06.2020р. – а.с.37 і на звороті).
Однак, на зазначену дату позивач ОСОБА_1 не прибув, клопотань про неможливість явки та перенесення розгляду справи не подавав.
У зв`язку з викладеним, 15.05.2020р. державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської обл. Біланом О.А., за відсутності ОСОБА_1 , винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 30, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.52, 82 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 350 грн. (а.с.39 і на звороті).
Оскаржувана постанова була скерована ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією на адресу проживання та за місцем праці (а.с.40-41).
Також 27.07.2020р. відповідач направив зазначену постанову в Козівський районний відділ ДВС для примусового виконання; 31.08.2020р. на адресу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження у зв 'язку із повною сплатою боржником штрафу (а.с.45, 52).

Окрім цього, 07.07.2020р. на адресу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. від ОСОБА_1 надійшла скарга від 01.07.2020р. на постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с.42).
Відповідачем 10.07.2020р. надано відповідь на скаргу № 1/2-2-11-2583, зі змісту якої вбачається, що підстави для задоволення скарги є відсутніми, постанова залишена в силі (а.с.43-44).
10.08.2020р. до Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. надійшов лист-доручення від Державної екологічної інспекції України № 6343/6/7-20 від 10.08.2020р., яким доручено провести розгляд вищезгаданої скарги (звернення) ОСОБА_1 в межах чинного законодавства (а.с.46, 47-48).
У зв`язку з викладеним, 13.08.2020р. головним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської обл. Ниткою P.O. винесено рішення за скаргою (протестом прокурора) на постанову про адміністративне правопорушення № 1, якою постанову відповідача залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення (а.с.49-50).
Зазначене рішення направлялось позивачу рекомендованою кореспонденцією згідно супровідного листа №1-1-09-3043 від 13.08.2020р. (а.с.51).

Для правильного вирішення наведеного спору колегія суддів вважає за необхідне відповісти на два ключових правових питання щодо:
дотримання процедури розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення;
правильності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.ст.52, 82 КУпАП.

По першому питанню колегія суддів враховує наступне.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований нормами КУпАП, а також підзаконним актом – Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р. (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 

Згідно з п.3.3 Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затв. наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 264 від 05.07.2004р., справа розглядається в присутності порушника або його законного представника. 
Розгляд справи при відсутності порушника може бути лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення порушника про місце і час розгляду справи (наявність отриманого порушником повідомлення про дату та місце розгляду справи, засвідченого підписом порушника чи працівника поштового відділення) і якщо від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Інших норм щодо повідомлення особи, яка притягається до відповідальності, приписами наведених актів не передбачено, при цьому сповіщення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, може відбуватися за місцем її проживання та/або місцем роботи.

Як стверджується матеріалами справи, відповідачем вживалися належні заходи для своєчасного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.
Зокрема, копії протоколів про адміністративні правопорушення були скеровані із супровідними листами відповідача на адресу проживання та по місцю праці позивача.
У матеріалах справи наявне підтвердження отримання такого листа по місцю праці позивача 17.06.2020р. – поштове відправлення № 4600806488854 вручено директору КП «Благоустрій» ОСОБА_2 під розписку (а.с.38), що є достатнім і належним підтвердження інформування позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Оскільки позивач у визначений час не прибув до відповідача, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, останній здійснив розгляд справи за його відсутності, що відповідає приписам ч.1 ст.268 КУпАП.

Отже, висновки суду про недотримання відповідачем процедури розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення спростовуються представленими доказами.

З приводу другого питання колегія суддів враховує таке.

Як слідує з приписів ч.ч.1 і 7 ст.33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).
Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.
Частиною 1 ст.35 Закону «Про охорону земель» визначено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку.
Згідно з ч.3 ст.46 цього Закону забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

Відповідно до ст.52 КУпАП псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ст.82 КУпАП порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.114 Додатку до Закону України «Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності» до переліку документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності належить рішення про передачу у власність, надання у постійне користування та оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності.
Частиною 4 ст.33 Закону України «Про відходи» визначено, що зберігання та видалення відходів здійснюється в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Як слідує з доводів відповідача, на земельну ділянку, на яку видаляються побутові відходи КП «Благоустрій», зокрема, водієм ОСОБА_1 , є відсутніми правовстановлюючі документи, що є порушенням ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.
За таких обставин дії ОСОБА_1 , водія трактора і працівника КП «Благоустрій», щодо видалення побутових відходів на земельну ділянку в межах населеного пункту біля «піщаного кар`єру» є порушенням норм ч.ч.1 і 7 ст.33 Закону України «Про відходи» та абз.1, 10 ч.1 ст.35, ч.3 ст.46 Закону України «Про охорону земель».
Рішення Козівської селищної ради № 1255 від 06.11.2014р. про надання дозволу КП «Благоустрій» користуватись тимчасовим сміттєзвалищем в районі земель відпрацьованого кар`єру для захоронення ТПВ не є підставою для використання земель під видалення побутових відходів; таке рішення засвідчує лише намір для отримання правоустановчих документів, розроблення і погодження проекту на полігон ТПВ у відповідності до ДБН В2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів».

Отже, здійснюючи скидання з причепу 06730ВО трактора НОМЕР_1 побутових відходів на земельній ділянці в межах населеного пункту без будь-яких дозвільних документів, позивач, який працює на посаді тракториста, особисто допустив безпосереднє порушення вимог ст.33 Закону України «Про відходи» та абз.1, 10 ч.1 ст.35, ч.3 ст.46 Закону України «Про охорону земель».
При цьому, будь-яких товаросупровідних документів, шляхових листів на перевезення та скид твердих побутових відходів, виданих КП «Благоустрій», під час судового розгляду не представлено.

Можливість притягнення громадян (а не лише посадових осіб) до адміністративної відповідальності за порушення, які передбачені ст.ст.52, 82 КУпАП, визначена санкціями вказаних статей, які розрізняють двох суб`єктів таких правопорушень – громадян та посадових осіб.
У розглядуваному випадку безпосередній скид твердих побутових відходів на земельну ділянку без дозвільних документів, що призвело до псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель, порушення вимог щодо поводження з відходами, здійснив позивач ОСОБА_1 , через що останній правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

Наведені обставини в своїй сукупності мають визначальне значення для вирішення питання щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказані порушення, при цьому решта доводів сторін не носить принципового характеру.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення, з викладених підстав.

В порядку ст.139 КАС України належить провести розподіл судових витрат учасників справи наступним чином:
понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, не підлягають відшкодуванню;
суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта (відповідача) Державну екологічну інспекцію у Тернопільській обл.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. задовольнити.
Рішення Козівського районного суду Тернопільської обл. від 17.05.2021р. в адміністративній справі № 951/690/20 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській обл. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері охорони природи та використання природних ресурсів, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню на користь ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Державну екологічну інспекцію у Тернопільській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 14.07.2021р.