П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6574/19	
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження  апеляційну  скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року у справі  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тарутинський сироробний завод" до Головного управління ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2019  року позивач  звернувся до суду з   позовом до відповідача та просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 17.05.2019 року № 0014041304, № 0014061304, № 0014051304.
В обґрунтування позову зазначалось, що  Товариство не закуповувало молока у громадян на суму, що перевищує 100 розмірів мінімальної заробітної плати. Жоден громадянин не продавав молока на суму більшу за 160000 гривень, тому законом зазначається, що такі фізичні особи здійснюють продаж зазначеної продукції без отримання довідки про наявність земельних ділянок. Однак, незважаючи на це, ТОВ «Тарутинський сироробний завод отримував відповідні довідки, які не врахувала податкова при проведенні перевірки. На думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та на норах ПК України. Довідки по особам щодо права на отримання доходу без сплати податку, які зазначені в акті перевірки, були надані перевіряючим, однак, не були враховані.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021  року, ухвалене у відкритому судовому засіданні   за правилами   загального позовного провадження у м.  Одесі позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області  надало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що під час проведення перевірки посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області встановлено, що ТОВ «Тарутинський сироробний завод» закуповувало молоко у частини населення, яке згідно з даними сільських рад, що надані на запити ГУ ДФС в Одеській області, не мали в наявності корів на момент закупівлі в них молока, у зв`язку із чим ТОВ «Тарутинський сироробний завод» визнано податковим агентом щодо нарахування (виплати, надання) оподатковуваного доходу на користь платників податку - фізичних осіб.
У відзиві на апеляційну скаргу  позивачем зазначається, що в апеляційній скарзі відповідачем не наведено жодного  доказу порушення  або неправильного застосування судом під час розгляду  справи норм матеріального чи процесуального права, що свідчить про безпідставність  поданої апеляційної скарги, тому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою   Головного управління ДПС в Одеській області та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на               29.09.2021 р.    о 15:00 год.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання  не з`явились, станом на 15:00 год жодних клопотань від учасників справи не надходило, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін. 
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі  неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, з урахуванням висновку ГУ ДФС в  Одеській області від 28.01.2019 №15/15-32-13-04 «Щодо розгляду заперечення від 14.01.2019  №1 (вхідний від 17.01.2019 №2266/10/15-32) ТОВ «Тарутинський сиророрбний завод»  (ЄДРПОУ 38645143), наказу ГУ ДФС в Одеській області №2186 від 22 березня 2019 р.,  направлень ТУ ДФС в Одеській області від 02 квітня 2019р. №2340/13-04 та №2341/13-04  проведена позапланова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою  відповідальністю «Тарутинський сироробний завод» (скорочено: ТОВ «Тарутинський  сироробний завод») щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  за період з 01.07.2015р. по 30.06.2018р., Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про  збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 25.11.2013р. по 30.06.2018р., з питань, що стали предметом розгляду заперечень. 
За результатом проведеної перевірки, ГУ ДФС в Одеській області складено акт №698/15-32-13-04/38645143 від 17.04.2019 року, згідно з яким встановлено порушення               ТОВ «Тарутинський сироробний завод»:
- пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.п.162.1.3, п. 162.1ст. 162, п.163.1 ст.163, пп.165.1.24 п.165.1 ст. 165, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1 ст. 168, п. 171.2 ст. 171, п. 176.2 ст.176  Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI із змінами та доповненнями  донараховано податку на доходи фізичних осіб у розмірі 260 358,54 грн.;
- ст.51, пп. «б» п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року №4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30 січня              2015 р. за N 111/2655), до податкових розрахунків включені недостовірні дані, щодо не відображення сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків та нарахованих (сплачених) сум утриманого з них податку, що призвело до зменшення податкових зобов`язань платника податку та зміни (відсутності даних) платника податку за ознакою « 179»;
- пп. 1.3, пп.1.4, пп.1.5 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX, пп.165.1.24 п. 165.1 ст. 165, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу  України, із змінами і доповненнями встановлено заниження військового збору у розмірі 17 798,64 грн.
На підставі висновків акту перевірки № 698/15-32-13-04/38645143 від 17.04.2019 року, ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 17.05.2019 року № 0014041304, № 0014061304, № 0014051304.
Так, з огляду на зміст акту перевірки № 698/15-32-13-04/38645143 від 17.04.2019 року, перевіряючими при перевірці звітів про використання коштів, виданих з каси підприємства на  відрядження або під звіт за період з 01.07.2015р. по 30.06.2018р. встановлено наступне: ТОВ  «Тарутинський сироробний завод» надано працівнику підприємства (інженеру із заготівлі  молока) - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , готівкові кошти на закупівлю молока в населення. Згідно даних сільських рад частина населення, в якого              ТОВ «Тарутинський сироробний  завод» закуповувало молоко, не мали в наявності корів на момент закупівлі в них молока  (персоніфіковані дані зазначених осіб наведено в Додатку 1 до акту). Перевіркою встановлено, що ТОВ «Тарутинський сироробний завод» закуплено молока в населення, яке не мало корів, на загальну суму 1186576,17 грн.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду відповідає,  а викладені у апеляційній  скарзі доводи скаржника є неприйнятні з огляду на наступне.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до пп. 14.1.234 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сільськогосподарська продукція (сільськогосподарські товари) для цілей глави 1 розділу  XIV цього Кодексу - продукція/товари, що підпадають під визначення груп 1 - 24 УКТ ЗЕД,  якщо при цьому такі товари (продукція) вирощуються, відгодовуються, виловлюються,  збираються, виготовляються, виробляються, переробляються безпосередньо виробником цих товарів (продукції), а також продукти обробки та переробки цих товарів (продукції), якщо вони були придбані або вироблені на власних або орендованих потужностях (площах) для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.
Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 ПКУ (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 ПКУ).
Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету (пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПКУ).
Якщо оподатковуваний дохід надається у не грошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом трьох банківських днів з дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання) (пп. 168.1.4 п, 168. і ст.168 ПКУ).
Відповідно до п. 167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пп. 167.2 - 167.5 ст. 167 ПКУ) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільноправовими договорами.
Відповідно п. 171.2 ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та  сплату (перерахування) до бюджету податку для оподаткування доходів з джерелом їх походження з України є податковий агент.
Пунктом 176.2 ст. 176 Податкового кодексу встановлено, що податкові агенти зобов`язані, зокрема, своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок; подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування; нести відповідальність у випадках, визначених цим Кодексом.
Законом України від 31 липня 2014 року N 1621-VII "Про внесення змін до Податкового  кодексу України та деяких інших законодавчих актів України", який набрав чинності з 03 серпня 2014 року, запроваджено військовий збір у розмірі 1,5 відсотка до доходів у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграшу гравця (учасника), отриманого від організатора азартної гри.
Згідно з пп. 1.4 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX ПК України, із змінами і доповненнями (далі - ПКУ), нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ.
Згідно з пп. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX ПК України,об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені ст. 163 ПКУ.
Пунктом 163.1 ст. 163 ПКУ передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
У пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ зазначено, що відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у ст. 171 ПКУ.
Відповідно до 165.1.24. ПК України, доходи, отримані від продажу власної сільськогосподарської продукції, що вирощена, відгодована, виловлена, зібрана, виготовлена, вироблена, оброблена та/або перероблена безпосередньо фізичною особою на земельних ділянках, наданих їй у розмірах, встановлених Земельним кодексом України для ведення:
садівництва та/або для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) та/або для індивідуального дачного будівництва. При цьому якщо власник сільськогосподарської продукції має ще земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), але не використовує їх (здає в оренду або обслуговує), отримані ним доходи від продажу сільськогосподарської продукції не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу;
особистого селянського господарства та/або земельні частки (паї), виділені в натурі (на місцевості), сукупний розмір яких не перевищує 2 гектари. При цьому розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці другому цього підпункту, а також розмір виділених в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв), які не використовуються (здаються в оренду, обслуговуються), не враховуються.
Якщо розмір земельних ділянок, зазначених в абзаці третьому цього підпункту, перевищує 2 гектари, дохід від продажу сільськогосподарської продукції підлягає оподаткуванню на загальних підставах.
При продажу сільськогосподарської продукції (крім продукції тваринництва) її власник має подати податковому агенту копію довідки про наявність у нього земельних ділянок, зазначених в абзацах другому та третьому цього підпункту. Оригінал довідки зберігається у власника сільськогосподарської продукції протягом строку позовної давності з дати закінчення дії такої довідки. Довідка видається сільською, селищною або міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) платника податку протягом п`яти робочих днів з дня отримання відповідною радою письмової заяви про видачу такої довідки.
Форма довідки встановлюється у порядку, визначеному статтею 46 цього Кодексу для податкових декларацій.
При продажу власної продукції тваринництва груп 1-5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД, отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. Такі фізичні особи здійснюють продаж зазначеної продукції без отримання довідки про наявність земельних ділянок.
У разі коли сума отриманого доходу перевищує встановлений цим підпунктом розмір, фізична особа зобов`язана надати контролюючому органу довідку про самостійне вирощування, розведення, відгодовування продукції тваринництва, що видається у довільній формі сільською, селищною або міською радою за місцем податкової адреси (місцем проживання) власника продукції тваринництва. Якщо довідкою підтверджено вирощування проданої продукції тваринництва безпосередньо платником податку, оподаткуванню підлягає дохід, що перевищує 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.
Якщо таким платником податку не підтверджено самостійне вирощування, розведення, відгодовування продукції тваринництва, доходи від продажу якої він отримав, такі доходи підлягають оподаткуванню на загальних підставах.
Законом № 1791-VIII від 20.12.2016 року підпункт 165.1.24 пункту 165.1 статті 165, змінено та зазначено, що при продажу власної продукції тваринництва груп 1-5, 15, 16 та 41 УКТ ЗЕД, отримані від такого продажу доходи не є оподатковуваним доходом, якщо їх сума сукупно за рік не перевищує 50 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року. Такі фізичні особи здійснюють продаж зазначеної продукції без отримання довідки про наявність земельних ділянок.
Згідно з УКТ ЗЕД - молоко та молочні продукти - належить до розділу І - живі тварини, продукти тваринного походження.          
Розглядом  матеріалів справи встановлено, що  позивач закуповує молоко у селян Одеської області, та не нараховує податки та збори, оскільки   Податковий кодекс України звільняє селян від сплати податків.
При цьому, позивач при веденні бухгалтерського обліку заповнює відомості розрахунку  молока в повній відповідності до діючого законодавства. В відомостях на закупівлю молока вказуються: назву населеного пункту в якому закуповується молоко, дата,  прізвище ім`я по батькові здавача,  кількість прийнятого молока,  підпис здавача, печатку та підпис підприємства.
Вище вказані відомості наявні в матеріалах справи, з яких судом апеляційної інстанції встановлено, що  жодний селянин не отримує кошти від продажу молока понад 50   та понад 100 розмірів мінімальної заробітної плати за перевіряємий період.
Також, суд становив, що у  2014 році середня заробітна плата склала 2 899 гривень 70 копійок X 100 = 289 970 гривень сума за рік, у  2015 році середня заробітна плата склала 3940 гривень 98 копійок X 100 = 394 098 гривень сума за рік, у 2016 році середня заробітна плата склала 4556 гривень 04 копійок X 100 = 455 604 гривень сума за рік.
Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що жодний з селян не здав позивачу  молока на такі суми та  максимальна сума, яку отримав селянин складає до 5000 гривен на рік. 
Таким чином, враховуючи вище викладене керуючись статтею 165 ПК України, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що у  позивача відсутній обов`язок   утримувати податки з селян, які   продають   молоко ТОВ «Тарутинський сироробний завод» та апелянтом  в апеляційній скарзі жодним чином не  спростовані такі висновки суду.
Щодо доводів апеляційної скарги про   порушення ТОВ «Тарутинський сироробний завод»   правил  ведення первинного обліку колегія суддів зазначає, що  Податковий кодекс України, містить відповідальність за такі порушення, яка полягає у застосуванні штрафних санкцій, однак про такі порушення ані в акті перевірки, ані в   рішеннях податкового орагну  відсутні будь-які відомості та нічого  не зазначено.
Так, зокрема, стаття 119 Податкового кодексу України, встановлює відповідальність за порушення платником податків порядку подання інформації про фізичних осіб-платників податків,та згідно п.  119.1 неподання або порушення порядку подання платником податків інформації для формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, передбаченого цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 85 гривень.
З огляду на викладене колегією суддів встановлено, що  згідно з  відомостями розрахунку ціни молока, що придбало ТОВ «Тарутинський сироробний завод» у громадян у 2014-2016 роках, позивачем у жодного із зазначених у додатку № 1 до акту перевірки осіб не було придбано молока на суму, що перевищує 100 та 50 розмірів мінімальної заробітної плати за відповідний рік, що підтверджується наданими позивачем розрахунковими відомостями по рокам закупівлі, особам у яких молоко придбавалося, с конкретизацією населеного пункту.
Тобто, враховуючи, що позивач купував у кожного із селян продукцію тваринництва (молоко) на суму що не перевищує 100 та 50 розмірів мінімальної заробітної плати за відповідний рік,  доходи таких селян від продажу молока з огляду на зміст ст. 165 ПК України не оподатковуються незалежно від того чи самостійно вирощував, розводив, відгодовував корову селянин.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про за доволення позову.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення   суду першої інстанції  ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст.  308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області  - залишити без задоволення.
Рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

          Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець