Ухвала
іменем України
20 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 1-3/2007
провадження № 51-6474 зп 18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року в порядку, передбаченому Главою 33 КПК України, з доданим до неї клопотанням про поновлення строку на подання такої заяви,
встановив:
За вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року                       ОСОБА_4 засуджено: за п. п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 4 ст.187 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 2 ст. 121 КК України на 10 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі; за ч. 3 ст.187 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого; за ч. 3 ст. 357 КК України на 2 роки обмеження волі; за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України суд визначив ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, а згідно ст. 71 КК України суд остаточно призначив ОСОБА_4 покарання – довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.
Суд постановив стягнути з ОСОБА_4 : на відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 - 650 грн; на відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_6 - 1 000 грн., потерпілого ОСОБА_7 - 6 000 грн., потерпілої ОСОБА_8 - 2 000 грн. та 10 540, 80 грн. на відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди.
Крім того, судом постановлено рішення про стягнення із засудженого коштів для відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочинів та судових витрат.
Ухвалою Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та захисника  ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року щодо  ОСОБА_4 –- без змін.
До Верховного Суду надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року в порядку, передбаченому                      п. 2 ч. 1 ст. 445 КПК України Глави 33 цього Кодексу (в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII), з доданим до неї клопотанням про поновлення строку на подання такої заяви.
У цій заяві засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неоднакове застосування судом одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, просить скасувати вищевказану ухвалу від 16 жовтня 2007 року, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.
Проте вказана заява не може бути предметом розгляду Верховного Суду на таких підставах.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII (далі - Закон).
Цим Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України та виключено з його тексту Главу 33.
Відповідно до пункту 1 параграфу 3 розділу 4 Закону заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, передаються до Касаційного кримінального суду й розглядаються за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом.
Однак такий порядок не може бути застосований до заяв, які подані після набрання чинності зазначеним Законом, оскільки згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто на час звернення засудженого ОСОБА_4 із заявою відсутні процесуальний порядок і повноваження Верховного Суду щодо її розгляду.
З огляду на викладене заява підлягає поверненню засудженому ОСОБА_4 .
Керуючись п. 1 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ч. 1 ст. 5, ст. 441 КПК, Суд
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 16 жовтня 2007 року в порядку, передбаченому Главою 33 КПК України, повернути заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                         ОСОБА_3