ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/3163/21		
Провадження № 22-ц/821/1551/21		
категорія: 305010000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: -  Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Бородійчука В. Г., 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
відповідач - виконавчий комітет Черкаської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про відшкодування моральної шкоди, у складі головуючого судді Пироженко В. Д., повний текст рішення складено 26 травня 2021 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
24 березня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом вищенаведеного змісту. 
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із запитом про надання публічної інформації про наявність на території м. Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову (будівництво) індивідуального гаражу із зазначенням координат їх розміщення. Відповідач не надав відповідь на запит, у зв`язку з чим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №580/4353/20 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання йому публічної інформації за запитом від 25.08.2020, зобов`язано розглянути вказаний запит та надати повну, точну і достовірну інформацію на запит відповідно до вимог чинного законодавства.
Вважаючи, що такими протиправними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав, порушенні його прав з боку суб`єкта владних повноважень, що викликало у нього негативні емоції, погане самопочуття, пригнічений настрій, йому довелося присвячувати багато часу, на захист порушеного права, також це завдало йому страждань, як учаснику бойових дій, для яких передбачено першочергове відведення земельних ділянок, просив суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 42000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 гривень.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з виконавчого комітету Черкаської міської ради на користь держави судовий збір в сумі 2270 грн.
Рішення мотивовано тим, що протиправність бездіяльності відповідача встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, що доводить підстави заподіяння позивачу моральної шкоди, яку суд оцінив в розмірі 1000 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі, поданій 15 липня 2021 року, виконавчий комітет Черкаської міської ради, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Доводи поданої скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції залишено поза увагою та обставина, що позивач не надав жодних доказів заподіяння йому моральних страждань діями чи бездіяльністю відповідача. Крім того, в апеляційній скарзі звертається увага на те, що позивач зловживає наданим йому законом правом на відшкодування моральної шкоди, оскільки звернення з цим позовом має на меті не компенсацію понесених страждань, а збагачення позивача.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 липня 2021 року поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження судового рішення та відкрито апеляційне провадження у даній справі.
УхвалоюЧеркаського апеляційного суду від 28 липня 2021 року розгляд апеляційної скарги призначено на 10 серпня 2021 року на 10 год. 00 хв. без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 року визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом від 25.08.2020 (вх. від 26.08.2020 №8562-2). Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради розглянути запит від 25.08.2020 (вх. від 26.08.2020 №8562-2) ОСОБА_1 про надання публічної інформації та надати повну, точну і достовірну інформацію на цей запит відповідно до вимог чинного законодавства.
Зазначеним рішенням суду встановлено, що 25.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Черкаської міської ради із запитом від 25.08.2020 (вх. від 26.08.2020 №8562-2), в якому просив надати інформацію про наявність на території м. Черкаси вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову (будівництво) індивідуального гаражу із зазначенням координат їх розміщення.
Листом від 07.09.2020 №8562-2 виконавчий комітет Черкаської міської ради повідомив позивачу, що у відповідача відсутня запитувана інформація. Запропоновано позивачу використовувати сервіс Публічної кадастрової карти України. Вказано, що з діючою містобудівною документацією можливо ознайомитись на Геопорталі містобудівного кадастру м. Черкаси.
Таким чином, вказаним рішенням суду, яке набрало законної сили, бездіяльність виконавчого комітету Черкаської міської ради визнано протиправною.

Мотивувальна частина 
Позиція Черкаського апеляційного суду
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Предметом даного позову є відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, як органу державної влади при здійсненні ним своїх повноважень, щодо ненадання публічної інформації за запитом позивача.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.
У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.
Психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.
При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.
В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується. Обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача. Наведений правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а.
Зважаючи на ці обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що негативні емоції позивача внаслідок тривалого та умисного не розгляду його звернення до Черкаської міської ради перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із діями/бездіяльністю відповідача, а відтак завдали йому моральної шкоди. 
Посилання виконавчого комітету Черкаської міської ради в апеляційній скарзі на загальні підстави цивільно-правової відповідальності, зокрема, необхідності встановлення вини суб`єкта владних повноважень, відхиляються колегією суддів, оскільки порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей, зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. А обов`язок спростування такої презумпції покладається на відповідача.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що позивачу була завдана моральна шкода у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, що встановлено судовим рішення, є правильним та обґрунтованим, оскільки відповідачем така презумпція не спростована.
Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам, суд повинен виходити із засад розумності та справедливості. З огляду на те, що «розумність» і «справедливість» є оціночними поняттями, суди, які заслуховують сторін та встановлюють фактичні обставини справи, мають широку свободу розсуду під час визначення розумного та справедливого (співмірного) розміру відшкодування моральної шкоди.
Позивач у позові визначив розмір моральної шкоди в сумі 42000 грн у співвідношенні із мінімальним розміром заробітної плати. При цьому, прив`язка моральної шкоди до мінімального розміру заробітної плати передбачена 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та підлягає застосуванню в спеціальних випадках, передбачених цим Законом. В даному випадку вказана норма не підлягає застосуванню. Тому колегія суддів відхиляє доводи позову про те, що моральна шкода у даному випадку повинна бути обрахована щомісячно, виходячи із мінімального розміру заробітної плати як одиниці соціальної гарантії. Такі доводи не підкріплені відповідним законодавчим підґрунтям. 
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, стягнув із відповідача моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. 
Колегія суддів враховує, що наразі відсутній законодавчо встановлений алгоритм визначення розміру відшкодування моральної шкоди, тому її сума повинна бути визначена з урахуванням конкретних обставин справи, залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.
Ураховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача, та з урахуванням вимог розумності та виваженості апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений місцевим судом в сумі 1000,00 грн, є достатньою та справедливою компенсацією завданої шкоди.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції по суті ухвалено законне та обґрунтоване рішення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та були предметом розгляду у суді.
Разом з тим, апеляційний суд дослідивши оскаржуване рішення, дійшов висновку про невірний розподіл судових витрат, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач звільнений від сплати судового збору, проте сума судового збору, що підлягала сплаті при подачі даного позову становила 908 грн, які, у випадку задоволення позову, підлягали стягненню із відповідача на користь держави.
Проте, позов судом першої інстанції задоволено частково, а саме на 2,38%, тому сума судового збору, яка підлягала стягненню із відповідача на користь держави становить 21 грн.
Статтею 376 ЦПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року в частині стягнення судових витрат на користь держави в сумі 2270,00 грн необхідно змінити, зменшивши вказану суму до 21 грн.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Враховуючи, що рішення суду підлягає зміні лише в частині судових витрат, судовий збір за подачу апеляційної скарги необхідно залишити за скаржником.
Керуючись ст. ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2021 року в частині стягнення судових витрат на користь держави в сумі 2270,00 гривень змінити, зменшити вказану суму до 21 гривні.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 10 серпня 2021 року. 

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко 

В. Г. Бородійчук