Ухвала 
                           
29 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 2-7602/10
провадження № 61-8484св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М., 
  учасники справи: заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс», боржник: ОСОБА_1 ,	
заінтересована особа: Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Надра»,	
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року у складі судді Хайкіна В. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлака І. В., Хорошевського О. М.,
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Європартнер фінанс» (далі - ТОВ «Європартнер фінанс») в особі директора Адамського О. В. звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про заміну стягувача у справі № 2-7602/10 за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заявлені вимоги обґрунтовувало тим, що Дзержинським районним судом                             м. Харкова 08 листопада 2010 року ухвалено заочне рішення по справі                                   № 2-7602/10, яке не є скасованим та є чинним. 
19 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Європартнер фінанс» укладено договір № GL3N217258 про відступлення прав вимоги, згідно з яким до ТОВ «Європартнер фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6/1/27/2008/840-ЖР/4 від 12 вересня 2008 року. Тобто станом на час звернення до суду із заявою про заміну стягувача ТОВ «Європартнер фінанс» є правонаступником стягувача (кредитора) з усіх питань, які пов`язані з виконанням заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2010 року у справі                                      № 2-7602/10. 
Заявник вважав, що наявність заочного рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2010 року у справі                                    № 2-7602/10, яке ОСОБА_1 не виконане, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, а тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/1/27/2008/840-ЖР/4 від 12 вересня 2008 року ТОВ «Європартнер фінанс», яка відбулася на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, а тому наявні правові підстави для заміни стягувача ВАТ КБ «Надра» на ТОВ «Європартнер фінанс».
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року заяву ТОВ «Європартнер фінанс» задоволено. Замінено стягувача з виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2010 року у справі № 2-7602/10 за позовом ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» його правонаступником ТОВ «Європартнер фінанс».
Постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2020 року залишено без змін.
У касаційній скарзі, поданій 20 травня 2021 року, представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити ТОВ «Європартнер фінанс» у задоволенні заяви про заміну стягувача у справі 2-7602/10, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.
Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції, надіслано учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснено їм право подати відзив на касаційну скаргу. 
У липні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
У липні 2021 року ТОВ «Європартнер фінанс» подало відзив на касаційну скаргу у якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Частиною першою статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу буде призначено колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за заявою Товариства з обмеженої відповідальністю «Європартнер фінанс» про заміну стягувача у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості призначити до судового розгляду.
Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                С. Ю. Мартєв 
 
                                                                                                            В. А. Стрільчук 
 
                                                                                                            І. М. Фаловська