СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2021 р.                                                                       Справа № 5023/10192/11  
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий:	Зубченко І.В. (доповідач),	
судді:	Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є. 	
при секретарі судового засідання:	 Солдатова М.Ю.	
за участю представників учасників справи:	 	
від боржника:	Смирний О.С., ордер серія АЕ №1059345 від 09.03.2021р.	
від ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест":	 Філіпович О.Є., довіреність б/н від 18.12.2020р.	
арбітражний керуючий:	Віскунов О.В.	
інші учасники справи	не з`явились	
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу	   Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт.Вільшани Харківської області (вх.№1626Х/3 від 25.05.2021р.)	
на ухвалу господарського суду	 Харківської області	
постановлену	12.04.2021р. (повний текст складено та підписано 16.04.2021р. у м.Харкові)	
за результатами розгляду клопотання	 ліквідатора Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича арбітражного керуючого Віскунова О.В., м.Київ 	
про	забезпечення вимог кредиторів (вх.№1669 від 24.03.2021р.)	
у справі	№5023/10192/11 (суддя Прохоров С.А.)	
за заявою	Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича,  смт.Вільшани Харківської області	
про 	визнання банкрутом	
В С Т А Н О В И В:
У провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №5023/10192/11 за заявою Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича,  смт.Вільшани Харківської області, про визнання його банкрутом.
Постановою господарського суду Харківської області від 20.12.2011р. Фізичну особу-підприємця Калашника В.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.
24.03.2021р. до господарського суду Харківської області надійшло клопотання ліквідатора - арбітражного керуючого Віскунова О.В. про забезпечення вимог кредиторів (вх.№1669), у якому ліквідатор просить:
- вжити заходи для забезпечення вимог кредиторів по справі №5023/10192/11;
- заборонити боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. укладати будь-які правочини (договори) відносно земельних ділянок, що належать йому на праві власності, а саме; кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163320) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220);
- заборонити боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. розпоряджатися його нерухомим майном, а саме: земельними ділянками, що належать йому на праві власності: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220);
- накласти арешт на майно боржника Фізичної особи-підприємця Калашника  В.О., а саме на земельні ділянки, що належать йому на праві власності: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220);
- тимчасово заборонити боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. без дозволу суду виїжджати за кордон на період здійснення провадження у справі про банкрутство.
Клопотання мотивоване тим, що під час проведення ліквідаційних заходів арбітражним керуючим Віскуновим О.В. встановлено, що боржником Калашником  В.О. самостійно, поза процедури банкрутства зареєстровані на праві приватної власності земельні ділянки: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220), а також укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером 6322056200:00:000:0427, загальною площею 13,9671га, строк дії якого до 20.04.2027р. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. (повний текст складено та підписано 16.04.2021р.) у справі №5023/10192/11 задоволено частково вищевказане клопотання арбітражного керуючого Віскунова О.В. про забезпечення вимог кредиторів. Постановлено вжити заходи забезпечення вимог кредиторів по справі №5023/10192/11, а саме:
- заборонити боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. укладати будь-які правочини (договори) відносно земельних ділянок, що належать йому на праві власності, а саме: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163320) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220);
- заборонити боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. розпоряджатися належним йому нерухомим майном, а саме земельними ділянками, що належать йому на праві власності: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220);
- накласти арешт на майно боржника Фізичної особи-підприємця Калашника  В.О., а саме на земельні ділянки, що належать йому на праві власності: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га (реєстраційний номер 1921117863220).
В іншій частині клопотання відмовлено.
Не погодившись із зазначеною ухвалою, Фізична особа-підприємець Калашник  В.О. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області.
На переконання апелянта, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав:
-  ст.ст.40, 59 Кодексу України з процедур банкрутства (далі – КУзПБ) імперативно встановлюють, що з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається, оскільки накладення нових арештів або інших обмежень унеможливлює здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури відносно банкрута;
- цільовим призначенням земель, відносно яких винесена оскаржувана ухвала, є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку із тим, що станом на дату винесення оскаржуваної ухвали не набув чинності закон про обіг земель сільськогосподарського призначення в Україні, враховуючи приписи п.п.б п.15 Перехідних положень Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та ч.6 ст.131 КУзПБ, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не можуть бути реалізовані під час здійснення ліквідаційної процедури відносно банкрута та, як наслідок, не підлягають включенню до ліквідаційної маси.
Для розгляду зазначеної апеляційної скарги згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.05.2021р. сформовано наступний склад судової колегії: головуючий суддя (доповідач) Пелипенко Н.М., судді Істоміна  О.А., Барбашова С.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. залишено без руху з метою усунення скаржником допущених при її поданні недоліків. 
Після отримання через канцелярію суду від скаржника клопотання на виконання вимог ухвали суду від 31.05.2021р., ухвалою суду апеляційної інстанції від 16.06.2021р. задоволено клопотання боржника - Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. у справі №5023/10192/11, поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за вищевказаною апеляційною скаргою боржника, встановлено іншим учасникам справи строк до 20.07.2021р. для надання відзивів на апеляційну скаргу. Названою ухвалою, разом з іншим, призначено апеляційну скаргу до розгляду в судовому засіданні на 27.07.2021р. 
У зв`язку зі знаходженням у відпустці головуючого судді Пелипенко Н.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.07.2021р., згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Гребенюк  Н.В., Медуниця О.Є.
19.07.2021р. на електронну адресу суду від арбітражного керуючого Віскунова  О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку; із накладенням кваліфікованого електронного підпису), згідно резолютивної частини якого арбітражний керуючий просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду – без змін. При цьому ліквідатором зазначено, що, оскільки дії боржника спрямовані на перешкоджання проведенню стосовно нього процедури банкрутства, свідчать про грубе порушення та зловживання матеріальними і процесуальними правами, що, у свою чергу, несе шкоду і загрозу законним правам та інтересам кредиторів, судом першої інстанції обґрунтовано та законно вжито заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №5023/10192/11. 
Інші учасники справи своїм правом, наданим ст.263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не скористались, відзивів на апеляційну скаргу не надали.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2021р. задоволено отримане на електронну поштову адресу суду клопотання ліквідатора – арбітражного керуючого Віскунова О.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 27.07.2021р., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення “EаsyCon”, з використанням власних технічних засобів особи, яка подала вказане клопотання.
У судовому засіданні 27.07.2021р., проведеному в режимі відеоконференції, представник Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Крім того, представник апелянта пояснив, що невірне зазначення у резолютивній частині апеляційної скарги дати оскаржуваної ухвали (22.02.2021р.) є технічною помилкою. Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегура-Капітал" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Алькор Інвест" просили ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. у справі №5023/10192/11 залишити без змін, апеляційну скаргу боржника - без задоволення. Арбітражний керуючий Віскунов О.В. проти доводів апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. заперечив з мотивів, викладених у відзиві на неї, просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Керуючись приписами ч.2 статті 216 ГПК України, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Східного апеляційного господарського суду оголосила перерву в судовому засіданні до 28.07.2021р.
У судовому засіданні 28.07.2021р., проведеному в режимі відеоконференції,  арбітражний керуючий, представники Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Алькор Інвест" підтримали позиції, викладені у попередньому судовому засіданні. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, належне повідомлення останніх про час та місце судового засідання підтверджене матеріалами справи. 
Відповідно до ч.1   статті 271 ГПК України   апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 269 ГПК України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до  ст.ст.222,      223 ГПК України  та п.17.7  Перехідних положень ГПК України  здійснено запис судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу, складено протокол.
У судовому засіданні 28.07.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Розглянувши матеріали оскарження ухвали, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши пояснення арбітражного керуючого та представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги з огляду на наступне.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2017р. у справі №5023/10192/11 ліквідатором Фізичної особи-підприємця Калашника В.О. призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В. 
Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч.6 ст.12 ГПК України).
Згідно з ч.1 ст.2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.
Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених Книгою четвертою (ч.1 ст.113 КУзПБ).
Відповідно до ч.1 ст.61 КУзПБ ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.114 КУзПБ арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи користується всіма правами арбітражного керуючого відповідно до законодавства, у тому числі має право: запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою щодо майна боржника - фізичної особи, у тому числі які містять конфіденційну інформацію та/або банківську таємницю; отримувати інформацію з державних реєстрів, у тому числі з бюро кредитних історій, у порядку, передбаченому законодавством; здійснювати огляд майна боржника; отримувати інформацію про рух коштів на рахунках боржника відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність".
Частиною 2 ст.114 КУзПБ унормовано, що арбітражний керуючий у справі про неплатоспроможність фізичної особи зобов`язаний: організувати виявлення та складання опису майна боржника (проведення інвентаризації), визначити його вартість; брати участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечити його розгляд зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду; відкрити спеціальний рахунок для розрахунків з кредиторами; погашати вимоги кредиторів згідно з черговістю у процедурі погашення боргів боржника, а якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника - відповідно до плану реструктуризації за рахунок коштів, отриманих від продажу такого майна; якщо планом реструктуризації передбачено продаж майна боржника, звітувати перед господарським судом та зборами кредиторів про результати продажу майна боржника протягом трьох робочих днів з дати такого продажу; виконувати функції з управління та розпорядження майном боржника; здійснювати інші повноваження відповідно до законодавства.
Положеннями п.2 ч.2 ст.12 КУзПБ на арбітражного керуючого, окрім вищезазначеного, покладено обов`язок здійснення заходів щодо захисту майна боржника. 
В обґрунтування розглядуваного клопотання арбітражний керуючий зауважив, що під час ліквідаційних заходів встановлено, що у Державних реєстрах наявні відомості щодо проведення боржником самостійно, поза процедури банкрутства у період 2019-2020р.р. державної реєстрації права власності на земельні ділянки: кадастровий номер 6322080904:05:000:0023, площею 1,36га (реєстраційний номер 2087328163220) та кадастровий номер 6322056200:00:000:0427, площею 13,9671га  (реєстраційний номер 1921117863220) та права оренди на земельну ділянку загальною площею 13,9671га (орендар: ТОВ “Агроленд-2010”, код ЄДРПОУ 36613827, договір оренди, серія та номер: б/н від 23.02.2012р.). 
Як убачається зі змісту договору оренди земельної ділянки від 23.02.2012р., укладеного між Калашником В.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроленд-2010", ОСОБА_1 передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроленд-2010" в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6322056200:00:000:0427, загальною площею 13,97га строком на 15 років. 
Згідно з п.9 названого договору орендна плата нараховується орендарем в розмірі 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7.629,58грн. на рік та виплачується у грошовій або в натуральній формі (за заявою орендодавця) - за собівартістю продукції, але не більше державних закупівельних цін. 
Розмір орендної плати щорічно індексується станом на 1 число звітного року на коефіцієнт, розрахований відповідно до пункту 289.2 статті 289 Податкового кодексу України (п.10 договору). 
За умовами п.37 договору дія останнього припиняється, зокрема, у разі придбання орендарем земельної ділянки у власність.
Зі змісту листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд-2010" (вих.№1 від 09.02.2021р.) вбачається, що сплачена названим підприємством орендна плата ОСОБА_1 за весь період дії договору оренди б/н від 23.02.2012р. становить 174.316,38грн. 
Отже, як вірно зазначено місцевим господарським судом, названий дохід (174.316,38грн.) боржник отримав перебуваючи в ліквідаційної процедурі, поза процедури банкрутства; грошові кошти не були направлені на погашення кредиторських вимог, чим грубо порушені права та законні інтереси кредиторів по справі №5023/10192/11. 
Відповідно до ст.118 КУзПБ господарський суд має право за вмотивованим клопотанням сторін у справі про неплатоспроможність чи за своєю ініціативою вжити заходів для забезпечення вимог кредиторів. Заходи для забезпечення вимог кредиторів вживаються господарським судом у порядку та на умовах, визначених у Книзі третій цього Кодексу. До заходів для забезпечення вимог кредиторів належать, зокрема: заборона боржнику укладати правочини (договори); зобов`язання боржника передати майно, інші цінності на зберігання третім особам; вчинення або утримання від вчинення певних дій; заборона боржнику розпоряджатися його нерухомим майном та цінними паперами; накладення арешту на конкретне майно боржника; інші заходи для збереження майна боржника; заборона виїзду боржника за кордон.
З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, у тому числі, на стадії ліквідаційної процедури вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, які передбачені загальними положеннями ст.137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Кодексу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.01.2019р. у справі №5016/1284/2012(5/45)).
Згідно з ч.ч.1, 4 ст.40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала (ч.1). Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі (ч.4).
У контексті приписів ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч.1). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2).
Враховуючи вищезазначені норми законодавства, беручи до уваги, що боржник самостійно, поза процедурою банкрутства здійснює дії для укладання договорів щодо розпорядження належним йому на праві власності майном, грошові кошти, отримані від передачі майна в оренду, на погашення кредиторських вимог не направляються, Східний апеляційний господарський суд погоджується з твердженнями господарського суду Харківської області про те, що вказані дії банкрута свідчать про порушення прав та законних інтересів кредиторів. Зазначене підтверджує правомірність висновків місцевого господарського суду про те, що заборона боржнику укладати будь-які правочини (договори) відносно земельних ділянок, розпоряджатися земельними ділянками, а також накладення арешту на земельні ділянки, є співмірними та адекватними заходами, які призведуть до захисту та збереження майна банкрута. 
Твердження апелянта про те, що ст.ст.40, 59 КУзПБ імперативно встановлюють, що з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається, є довільним тлумачення скаржником названих норм законодавства. Відповідні твердження спростовані положеннями названих статей та викладеними вище висновками судів.
В обґрунтування апеляційної скарги боржником, разом з іншим, зазначено, що цільовим призначенням земель, відносно яких винесена оскаржувана ухвала, є ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У зв`язку із тим, що станом на дату винесення оскаржуваної ухвали не набув чинності закон про обіг земель сільськогосподарського призначення в Україні, враховуючи приписи п.п.б п.15 Перехідних положень ЗК України та ч.6 ст.131 КУзПБ, земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва не можуть бути реалізовані під час здійснення ліквідаційної процедури відносно банкрута та, як наслідок, не підлягають включенню до ліквідаційної маси.
Дійсно, враховуючи положення п.15 Перехідних положень ЗК України та Закону України №552-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення», оскільки земельні ділянки, які належать на праві приватної власності боржнику, мають цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а станом на дату винесення оскаржуваної ухвали діяла пряма заборона на купівлю-продаж або відчуження іншим способом земельних ділянок з таким цільовим призначенням, тоді як формування ліквідаційної маси передбачає здійснення реалізації активів банкрута, включених до її складу з метою задоволення вимог кредиторів, продаж вказаних земельних ділянок не міг бути здійснений з метою задоволення вимог кредиторів. Однак, зазначене не спростовує викладених вище висновків судів про те, що боржник самостійно, поза процедурою банкрутства здійснює дії для укладання договорів щодо розпорядження належним йому на праві власності майном, грошові кошти, отримані від передачі майна в оренду, на погашення кредиторських вимог не направляє. При цьому судова колегія наголошує, що саме до повноважень ліквідатора належить розпорядження майном банкрута, а проведення самостійно будь-яких реєстраційних дій та укладання будь-яких договорів щодо розпорядження або відчуження майна належного банкруту у період проведення ліквідаційної процедури є незаконним та носить загрозливий характер для його кредиторів. Введення заходів забезпечення вимог кредиторів спрямоване на належне проведення ліквідаційної процедури, а також на збереження майна боржника. Зазначене свідчить про наявність правових підстав для заборони боржнику укладати будь-які правочини (договори) відносно земельних ділянок, розпоряджатися земельними ділянками, а також накладення арешту на земельні ділянки.
У свою чергу, ухвала господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. (повний текст складено та підписано 16.04.2021р.) у справі №5023/10192/11 у частині відмови у задоволенні клопотання арбітражного керуючого щодо тимчасової заборони боржнику Фізичній особі-підприємцю Калашнику В.О. без дозволу суду виїжджати за кордон на період здійснення провадження у справі про банкрутство не оскаржується та з огляду на приписи ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції) Східним апеляційним господарським судом не переглядається.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження. 
Враховуючи вищевикладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними у ній мотивами та, відповідно, про залишення переглядуваної ухвали без змін. За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт.Вільшани Харківської області, на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. (повний текст складено та підписано 16.04.2021р.) у справі №5023/10192/11 – залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2021р. (повний текст складено та підписано 16.04.2021р.) у справі №5023/10192/11 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.
У судовому засіданні 28.07.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Повний текст постанови складено та підписано 30.07.2021р. 

Головуючий суддя                                                                    І.В. Зубченко

Суддя                                                                                           Н.В. Гребенюк  

Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця