ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

                                                            Головуючий суддя у першій інстанції: Дерех Н.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року	Львів	Справа № 500/912/21 пров. № А/857/10675/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді:                                         Бруновської Н.В.
суддів:                                                             Макарика В.Я., Матковської З.М.,
за участю секретаря судового засідання:          Герман О.В. 
представника апелянта:                              Алексенка С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 500/912/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИВ :
01.03.2021р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області в якому просив суд: 
- визнати протиправною відмову щодо списання заборгованості по єдиному соціальному внеску;
- зобов`язати списати суму заборгованості (недоїмки) по сплаті єдиного соціального внеску, а також штрафні санкцій та пені нарахованих на суму недоїмки за період 01.07.2017р.-24.06.2019р.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області, оформлене листом №6076/6-5/19-00-04-14/ НОМЕР_1 від 06.11.2020р.
Крім того, суд зобов`язав Головне управління ДПС у Тернопільській області повторно розглянути заяву від 23.06.2020 №Ш-12982/6-5   ОСОБА_1 , від 23.06.2020 №Ш-12982/6-5 та прийняти відповідне рішення. У задоволенні решти позову суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянти ОСОБА_1 та Головне управління ДПС у Тернопільській області подали апеляційні скарги, в якій зазначають, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт - ОСОБА_1 просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Апелянт – Головне управління ДПС у Тернопільській області просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.04.2021р. скасувати в частині задоволення позову та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.
В судовому засіданні представник апелянта   ОСОБА_1 - Алексенко С.Л., підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених. Заперечив проти задоволення апеляційної скарги  ГУ ДПС у Тернопільській області з підстав її необґрунтованості. 
Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.
Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з 22.02.2016р. - 24.06.2019р. перебував на обліку в ГУ ДПС у Тернопільській області, як платник єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У зв`язку з нарахуванням Єдиного соціального внеску за період з 01.01.2017р.-0101.2019р. та виникненням боргу по сплаті такого 23.06.2020р. з метою списання заборгованості, штрафних санкцій та пені на підставі п.9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2010 №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» позивач звернувся до відповідача заявою про списання заборгованості по сплаті Єдиного соціального внеску.
Листом від 06.11.2020р. №6076/6-5/19-00-04-14/24141 Головне управління ДПС у Тернопільській області залишило заяву ОСОБА_1 про списання заборгованості по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування без розгляду. (а.с. 7)
ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України від 08.07.2010 №2464-VІ «Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі-Закон № 2464). 
Так, п. 9-15 розділу VIII ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначено, що підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у п.4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 ч.1 ст.4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників», а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників":
а) платниками, зазначеними у п.4 ч.1 ст.4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої ст.6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше;
б) платниками, зазначеними у п.5 ч.1 ст.4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.
Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.
Тобто, в даному випадку, після отримання відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.
Податковим органом може бути прийнято рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, за умови якщо за результатами перевірки буде встановлено, що:
1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників";
2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.
У разі якщо суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були частково самостійно сплачені платником та/або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом, податковий орган приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені у частині, що залишилася несплаченою.
Як видно із матеріалів справи, на виконання вищевикладених вимог законодавства, податковим органом за результатами розгляду заяви позивача не було прийняте жодне з перерахованих рішень, а саме про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.
В свою чергу, заява позивача від 23.06.2020р. залишена без розгляду, зазначене на думку колегії суддів не можна вважати вмотивованим рішенням про списання або про відмову у списанні суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.
Отже, колегія суддів вважає, що відповідач за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 не прийняв рішення, яке передбачене абз.4 п.9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ.
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки рішення за результатами розгляду заяви позивача в порядку встановленим п. 9-15 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ не було прийнято.
Щодо доводів  апелянта ОСОБА_1 про те, що він виконав вимоги п.9-15 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI та має право на списання недоїмки, штрафів та пені на підставі Закону № 592-ІХ такі на переконання колегії суддів є передчасними, оскільки в даному випадку податковий орган не приймав рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, а отже і не надавав оцінку, щодо права останнього на таке списання.
Разом з тим,  доводи апелянта ГУ ДПС у Тернопільській області про відсутність у позивача права на списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені, в даному випадку є також передчасними, оскільки податковий органо не прийняв рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність підстав для часткового задоволення позову, оскільки відповідач ГУ ДПС у Тернопільській області, як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України. Всупереч п. 9-15 розділу VIII ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» суб`єкт владних повноважень порушив встановлений порядок, щодо прийняття одного з можливих рішень про списання суми недоїмки або вмотивованого рішення про відмову списання.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, п.29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
В ст.242 КАС України видно, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 500/912/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	В. Я. Макарик 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 09.09.2021р.