ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 757/11830/21-а                                             Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Матвійчук Г.О.,                                                                                   
                                                                                                                                    Суддя-доповідач Кобаль М.І.       

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого                                   Кобаля М.І.,
суддів                                            Ключковича В.Ю., Кузьмишиної О.М.
при секретарі                                   Хмарській К.І.
за участю:
представника відповідача:         Задорожко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у місті Києві на рішення Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у місті Києві) в якому просила: 
-          визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держгеокадастру у місті Києві №5-ДК/0006По/08/01/-21 від 23.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
14.09.2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з розірванням Договору № 04/03-21 від 04.03.2021 року про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Лаптєвим О.А.
Дослідивши доводи та мотиви вказаного клопотання позивачки, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, під час розгляду справи 07.09.2021 року в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представником позивачки Лаптєвим О.А. заявлено про необхідність ознайомлення з матеріалами справи та надання додаткових пояснень і відзиву на апеляційну скаргу.
Судовою колегією відкладено розгляд справи та оголошено перерву у даній справі до 14.09.2021 року, для надання можливості представнику позивачки Лаптєву О.А. ознайомитися з матеріалами справи та надати додаткові пояснення по справі.
08.09.2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Лаптєва О.А. про ознайомлення з матеріалами справи.
10.09.2021 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив представника позивачки Лаптєва О.А. на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у місті Києві.
Тобто, представник позивачки Лаптєв О.А. скористався наданими позивачу правами, відповідно до норм чинного законодавства, і виклав свою правову позицію, яка досліджена судом апеляційної інстанції в повному обсязі.
З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку явка сторін обов`язковою судом не визнавалась, матеріали справи містять достатньо належних доказів, дана категорія справ містить певні особливості, відповідно до норм адміністративного судочинства, є терміновою, а її розгляд здійснюється в обмежений строк - 10 днів.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 є безпідставним та не заслуговує на увагу суду апеляційної інстанції, і призведе до необґрунтованого затягування процесу по даній справі, адже останній та її представнику Лаптєву О.А. надано достатньо часу для висловлення своєї правової позиції в суді апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України  передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 займає посаду директора з адміністративних питань ТОВ «Спортбізелект».
20.01.2021 року ГУ Держгеокадастром в м. Києві, на підставі звернення ОСОБА_4 № НЕ-11889618 від 13.01.2021 року, було видано наказ № 5-ДК, відповідно до якого державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління проведено заходи державного нагляду (контролю), а фактично - перевірку дотримання ТОВ «Спортбізелект» вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:427:0046, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
За результатами вказаної перевірки, контролюючим органом було складено акт про дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 03.02.2021 року №5-ДК/0071/АП/09/01/-21. 
У вказаному акті перевірки встановлено, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру, земельна ділянка, яка розташована за АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:79:427:0046), площею 1.0508 га відноситься до категорії земель житлової та громадської забудови. Цільове призначення - 03.10. Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання - для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з вбудовано-прибудованими приміщеннями, з підземним паркінгом та благоустроєм території. Форма власності - комунальна. Земельна ділянка належить на праві користування (оренда) ТОВ «Спортбізелект». Дата реєстрації речового права - 21.01.2014 року. Строк дії речового права - 21.01.2063 року. 
Зареєстровані відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051. Згідно інформації, отриманої з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва - https://e-construction.gov.ua, на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:79:427:0046 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано сертифікат готовності від 10.10.2019 року № ІУ 163192831671 «Будівництво багатофункціонального комплексу на АДРЕСА_1, І, ІІ черга», вид будівництва нове будівництво; код будівлі за ДК018 - 1122.2 Будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні.
Так, посадовими особами відповідача, під час виїзду на місцевість, встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:427:0046 розміщено ЖКOne, орієнтовною площею 0,17 га. 
Згідно з публічною інформацією, на частині земельної ділянки збудовано та введено в експлуатацію ЖКOne (сертифікат готовності від 10.10.2019 р. № ІУ 163192831671). Частина земельної ділянки вимощена тротуарною бруківкою та асфальтним покриттям, здійснено благоустрій території. Доступ на земельну ділянку вільний. Крім того, на частині земельної ділянки орієнтовною площею 0,16 га проводяться будівельні роботи (відповідно до інформаційного стенду здійснюється будівництво багатофункціонального комплексу на АДРЕСА_1). Під час проведення перевірки проводились зовнішні оздоблювальні роботи об`єкту будівництва. Поверховість об`єкту будівництва орієнтовно становить 4 поверхи. Територія, на якій проводяться будівельні роботи огороджена парканом та охороняється. Уповноважені особи, які б могли надати документи та пояснення стосовно використання вищевказаних земельних ділянок, на момент перевірки були відсутні.
19.02.2021 року державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у м. Києві - головним спеціалістом відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління контролю за використанням та охороною земель - К. Шимончук на підставі проведеної перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення № 5-ДК/0006П/07/01/-21, відповідно до якого ОСОБА_1 було вказано особою, яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене  статтею 53 КУпАП. Протокол був вручений їй під підпис. 
23.02.2021 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у м. Києві К. Шимончук, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 5-ДК/0006П/07/01/-21, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №5-ДК/006По/08/01/-21, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена  статтею 53 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (далі по тексту - оскаржувана постанова).
Вважаючи протиправною оскаржувану постанову, позивачка звернулася до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП.
Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючий орган дійшов висновку, що цільове призначення земельної ділянки, яка розташована за АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:79:427:0046), площею 1.0508 га, 03.10. для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). 
Між тим, сертифікат готовності видано від 10.10.2019 р. № ІУ 163192831671 «Будівництво багатофункціонального комплексу на АДРЕСА_1, І, ІІ черга», вид будівництва нове будівництво; код будівлі за ДК018 - 1122.2 Будинки багатоквартирні підвищеної комфортності, індивідуальні, частина земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:79:427:0046 орієнтовною площею 0,17 га.
Тобто, відповідач дійшов висновку, що вказана земельна ділянка використовується з порушенням пункту «а» частини 1  статті 96 ЗК України - невиконання вимог щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
Правовими положеннями ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) визначено, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
У відповідності до  ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до  ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1    ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
У силу приписів ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приписи п. «а» ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України визначають, що власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.
Також, ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України регламентовано, що землекористувачі зобов`язані:
а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.
З аналізу змісту  ст. 211 Земельного кодексу України вбачається, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням.
Положення ст. 53 КпАП України передбачають адміністративну відповідальність громадян, зокрема, за використання земель не за цільовим призначенням у вигляді штрафу від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 38 Земельного кодексу України  (далі по тексту - ЗК України) визначає, що до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (стаття 39 ЗК України).
Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).
Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» визначає, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Згідно із статтею 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:
а) землі сільськогосподарського призначення;
б) землі житлової та громадської забудови;
в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;
г) землі оздоровчого призначення;
ґ) землі рекреаційного призначення;
д) землі історико-культурного призначення;
е) землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду;
ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
Стаття 20 Земельного кодексу України визначає, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.
Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого  ст.53 КУпАП  є суспільні відносини у сфері раціонального використання і охорони земель. Предмет посягання - землі.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у:
1) використанні земель не за цільовим призначенням;
2) невиконанні природоохоронного режиму використання земель;
3) розміщенні, проектуванні, будівництві, введенні в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель;
4) неправильній експлуатації, знищенні або пошкодженні протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.
Згідно п. 1 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), затвердженої  Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року № 6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.
За правилами п. 5 розділу II Інструкції у протоколі зазначаються, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КУпАП, на підставі якої складається протокол; нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо; інші відомості, необхідні для вирішення справи (наприклад, відомості про наявність актів обстеження земельної ділянки, відмітки про наявність документів і речей, які підтверджують правопорушення, клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності); про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам, що призвело до втрат сільськогосподарського або лісогосподарського виробництва.
При цьому, Додатком 1 до Інструкції затверджено бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який заповнюється державними інспекторами державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель при виявленні правопорушення.
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення від 19.02.2021 року № 5-ДК/0006П/07/01/-21 наведеним вище вимогам КпАП України та Інструкції відповідає, оскільки у ньому, зокрема, вказано час вчинення правопорушення, викладено суть вчинення правопорушення з посиланням на норми чинного законодавства - використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в порушення п. «а» ч. 1 ст. 96 ЗК України. 
Також, у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено відомості про заподіяну правопорушенням матеріальну шкоду земельним ресурсам.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ Держгеокадастром у м. Києві під час винесення оскаржуваної постанови обраховано  суму заподіяної шкоди за використання земельної ділянки не за цільовим призначенням в розмірі 92  484, 50 грн. (а.с.45).
Разом з тим, позивачкою не надано ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції належних доказів використання земельної ділянки за її цільовим призначенням, відповідно до Витягу з ДЗК земельна ділянка з кадастровим номером 800000000:79:427:0046 відноситься до категорія земель: «Землі житлової та громадської забудови».
Крім того, ОСОБА_1 , як особою, яка обіймає посаду директора з адміністративних питань ТОВ «Спортбізелект», не спростовано доводів відповідача про використання земельної ділянки, яка розташована за АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:79:427:0046), площею 1.0508 га, не за цільовим призначенням, а саме: 03.10. Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку.
Так, судовою колегією встановлено, що на  земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:79:427:0046,  яка розташована за АДРЕСА_1 , збудовано ЖКOne, орієнтовною площею 0,17 га.
Разом з тим, власнику  ТОВ «Спортбізелект» вказана земельна ділянка була надана на праві користування (оренда), строк дії речового права - 21.01.2063 року, а саме: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з вбудовано-прибудованими приміщеннями, з підземним паркінгом та благоустроєм території. 
З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що ГУ Держгеокадастром у м. Києві дійшов обґрунтованого та законного висновку, що вказана земельна ділянка використовується ТОВ «Спортбізелект» з порушенням пункту «а» частини 1  статті 96 ЗК України, тобто невиконання вимог щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням.
Щодо посилання ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10.10.2017 року у справі № 752/14399/17, яким встановлено, що  власник або користувач самостійно визначає види використання земельної ділянки в межах категорії земель, а також, земельна ділянка може використовуватися у будь-який спосіб, що відповідає категорії земельної ділянки в даному випадку «землі житлової та громадської забудови». За таких обставин ТОВ «Спортбізелект» не потрібно було змінювати цільове призначення земельної ділянки, шляхом внесення змін до договору оренди земельної ділянки, вносити зміни до генерального плану м. Києва тощо, оскільки будівництво повністю відповідає категорії «землі житлової та громадської забудови», до якої була віднесена вказана земельна ділянка при її наданні у користування, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, позивачка помилково ототожнює поняття «види використання земельної ділянки в межах категорії земель» та «використання земельної ділянки за цільовим призначенням», з огляду на наступні правові положення.
Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.
Отже, земельним законодавством чітко встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється зміна цільового призначення земельних ділянок.
Відповідно до ч. 5  ст. 20 ЗК України, види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених  законом  до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником самостійно з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Цільове призначення земельних ділянок, які надані громадянам, юридичним особам у власність чи постійне користування, зазначається в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою.
Отже, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року по справі № 826/10736/17.
Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У даному випадку, ТОВ «Спортбізелект» було надано земельну ділянку у користування із зазначенням, а саме: для будівництва, експлуатації та обслуговування торгівельно-офісного центру з вбудовано-прибудованими приміщеннями, з підземним паркінгом та благоустроєм території, між тим, товариством збудовано житловий багатоквартирний комплекс підвищеної комфортності, індивідуальні.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує доводи апелянта та доходить висновку, що оскаржувана постанова ГУ Держгеокадастру у місті Києві №5-ДК/0006По/08/01/-21 від 23.02.2021 року про накладення адміністративного стягнення є правомірною та не підлягає скасуванню.
З огляду на встановлені обставини і правове регулювання, враховуючи висновки щодо застосування норм права, викладені у вищезазначеній постанові Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи оскаржувану постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені  Конституцією і законами України.
Виходячи з викладеного, відсутні підстави для задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Щодо вимог скаржника, які зазначені в апеляційній скарзі, про стягнення на його користь з позивача судового збору за подачу апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вказані вимоги є безпідставними, оскільки нормами адміністративного судочинства не передбачено стягнення з позивача судових витрат у разі відмови в задоволенні позовних вимог, адже відповідач є суб`єктом владних повноважень.
Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -      
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у місті Києві - задовольнити.
Постанову Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року - скасувати. 
Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у місті Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      М.І. Кобаль

Судді:                                                                                          В.Ю. Ключкович

                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Повний текст виготовлено 14.09.2021 року