Номер провадження: 22-ц/813/8340/21 
Номер справи місцевого суду: 522/21058/13-ц
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вжитого ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Свяченої Ю.Б. 24 лютого 2021 року у м. Одеса, -
встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики (т. 1 а.с. 1-2)
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 травня 2014 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 26 січня 2010 року у розмірі 150 000 доларів США та 3 % річних за період від 02 березня 2011 року по 12 серпня 2013 року у розмірі 11 020,48 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 03 липня 2011 року у розмірі 150 000 доларів США та 3 % річних за період від 02 серпня 2012 року по 12 серпня 2013 року у розмірі 4 635,52 доларів США доларів США (т. 1 а.с. 9295).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року подання відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 було задоволено. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення ним заборгованості по виконанню виконавчого листа № 522/21058/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 29 липня 2014 року (т. 1 а.с. 139-141).
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2015 року подання відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 було задоволено. Дозволено державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області примусово здійснити вхід до житла, а саме до кв. АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , для проведення опису та арешту майна боржника (т. 1 а.с. 168-171).
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вжитого ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року (т. 2 а.с. 110-113).
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилався на те, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року було задоволено подання Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до погашення ним заборгованості по виконанню виконавчого листа №522/21058/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 29 липня 2014 року. Вказане обмеження перешкоджає заявнику вільно переміщатись за межі території України. Тому, у зв`язку з тим, що: згідно довідок ГУ ДПС в Одеській області та ГУ ПФУ ОСОБА_1 працює в ТОВ «АЛЬТАЇР-С» та отримує заробітну плату майже три роки; виконавча служба більше трьох років не звертала стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , боржник сам звернувся до виконавчої служби з заявою, щоб остання почала стягувати борг з його заробітної плати; навіть після подання заяви до виконавчої служби про стягнення боргу з заробітної плати, виконавча служба не звернула стягнення на заробітну плату, ОСОБА_1 кожен місяць постійно сплачує борг у розмірі 1 000 гривень на місяць, що підтверджується квитанціями від 30 вересня 2020 року, 10 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 30 грудня 2020 року, що підтверджує виконання обов`язків, покладених на боржника рішенням суду.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вжитого ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, було відмовлено (т. 2 а.с. 168-173).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон необхідно ОСОБА_1 для того, щоб останній міг далі працювати у ТОВ «АЛЬТАЇР-С» та мати можливість сплачувати борг (т. 2 а.с. 176-180а.с 31-32).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.
Положенням ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянину, який має паспорт, може бути відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання, якщо особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №522/21058/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 29 липня 2014 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 26 січня 2010 року у розмірі 150 000,00 доларів США та три відсотки річних за період від 02 березня 2011 року по 12 серпня 2013 року у розмірі 11 020, 48 доларів США, та за договором позики від 03 липня 2011 року у розмірі 150 000,00 доларів США ,та три відсотки річних за період від 02 серпня 2012 року по 12 серпня 2013 року у розмірі 4 635,52 доларів США.
Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на підставі ст. ст. 17, 18, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 31 липня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа.
З метою встановлення майна та коштів, належних боржнику, державним виконавцем 31 липня 2014 року було направлено запити до відповідних реєструючих установ.
Згідно відповіді ДПС України встановлені рахунки, відкриті боржником у банківських установах. На кошти, що містяться на цих рахунках, накладено арешт, та 01 вересня 2014 року винесено відповідну постанову, копію якої було направлено на виконання до банківських установ. Однак, згідно відповідей відповідних банківських установ, кошти на рахунках боржника відсутні.
З метою забезпечення виконання рішення суду 01 вересня 2014 року, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої направлено на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять перереєстрацію на іншого власника, та боржнику.
Згідно відповіді УДАІ УМВС України в Одеської області, за боржником зареєстровані два транспортні засоби, які були оголошені в розшук, про що 01 вересня 2014 року винесено відповідну постанову, копію якої направлено до УДАІ УМВС України в Одеської області. 
Відповідно до відповідей з Реєстраційної служби ОМУЮ, КП «БТІ» Одеської міської ради, Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області та Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, нерухоме та рухоме майно, земельні ділянки та сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстровані.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2015 року було задоволено подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ) - до погашення ним заборгованості по виконанню виконавчого листа №522/21058/13-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 29 липня 2014 року.
Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.
Відповідно до п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Частинами 5, 6, 7 статті 441 ЦПК України визначено, що суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.
Скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування. 
Згідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Аналізуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано не встановлено наявність обставин для скасування обмежувальних заходів, накладених на заявника внаслідок невиконання зобов`язань, які потягли за собою вжиття заходів забезпечення виконавчого провадження, таке як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.
Таким чином, заява представника заявника ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, вжитого ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, задоволенню не підлягала.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон необхідно ОСОБА_1 для того, щоб останній міг далі працювати у ТОВ «АЛЬТАЇР-С» та мати можливість сплачувати борг.
Так, колегія суддів враховує, що сума боргу, яка становить більше 150 000 доларів США, боржником не сплачена. Крім того, колегія суддів враховує наявність кримінального провадження №12017160500005656 за ч.1 ст. 382 КК України щодо умисного невиконання ОСОБА_1 судового рішення, яке набрало законної сили. 
Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що відпали підстави для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального права, підстави для її скасування  відсутні.  
Керуючись ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -
постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 16 вересня 2021 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        О.В. Князюк

                                                       О.М. Таварткіладзе