УХВАЛА

07 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/4485/19
адміністративне провадження № К/9901/12272/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №400/4485/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області в якому просив суд визнати протиправними та скасувати: 
- податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000353306, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на суму 611899,90грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 152974,98грн;

- податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000363306, яким нараховано штраф за платежем «податок на додану вартість» у сумі 4526,00грн;

- податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000373306, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 50990,91грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 12747,73грн;

- податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000383306, яким нараховано штраф за платежем «земельний податок» у сумі 16,57грн;

- податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000393306, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 14224,00грн та нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 3556,00грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0000123306 від 16.09.2019 на суму 2457,18грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0000133306 від 16.09.2019 на суму 4260,24грн;

- рішення про нарахування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом податків і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску №0000163306 від 16.09.2019 на суму 12209,62грн;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 16.09.2019 року № Ф-04 на суму недоїмки 109152,00грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 адміністративний позов задоволено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 скасовано рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.09.2019 №00000383306 та вимоги Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області №Ф-04 від 16.09.2019 та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області 06.04.2021, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26.04.2021 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) зв`язку з тим, що до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору у розмірі та порядку визначеному законом, та встановлено заявнику строк на усунення недоліків, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду документ про сплату судового збору.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 05.05.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення №0102933299209.

19.05.2021 на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, на адресу суду направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання мотивовано відсутністю на рахунку Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області грошових коштів необхідних для сплати судового збору та необхідністю додаткового часу для усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Разом з тим, на підтвердження доводів викладених у вказаному клопотанні, відповідачем надано службову записку №1647/14-29-20-02-07 від 07.05.2021 адресовану начальнику управління інфраструктури та бухгалтерського обліку - головному бухгалтеру Дмитру Габро щодо необхідності сплати судового збору у справі №400/4485/19.

Ухвалою Верховного Суду від 03.06.2021 клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги задоволено, а строк продовжено на десять днів з моменту отримання копії ухвали.

22.06.2021 на виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху відповідачем, в межах відведеного судом строку, на адресу суду направлено клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги щодо надання платіжного документа. Вказане клопотання мотивовано відсутністю на рахунку Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області грошових коштів необхідних для сплати судового збору та необхідністю додаткового часу для усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для залишення касаційної скарги без руху.

Разом з тим, на підтвердження доводів викладених у вказаному клопотанні, відповідачем надано службову записку №2145/14-29-20-02-07 від 15.06.2021 адресовану начальнику управління інфраструктури та бухгалтерського обліку - головному бухгалтеру Дмитру Габро щодо необхідності сплати судового збору у справі №400/4485/19.

Крім того, у відповідь на зазначену службову записку начальник управління інфраструктури та бухгалтерського обліку - головному бухгалтеру Дмитру Габро повідомив, що Головне управління Державної податкової служби у Миколаївській області не має можливості сплатити судовий збір через обмеженість відкритих бюджетних асигнувань на даний вид видатків.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовження строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981№ R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. 

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає  Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VІ. 

Згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, та мають право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору. 

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Статтею 330 КАС України передбачено обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, щодо одночасного надання документу про сплату судового збору.

Таким чином, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону  стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Разом з тим, суд дійшов висновку, що дані докази є неналежними для повторного задоволення клопотання відповідача, оскільки податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій з метою отримання суми грошових коштів необхідної для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі, наприклад, звернення до податкового органу вищого рівня або органу казначейської служби з обґрунтуванням необхідності касаційного оскарження судових рішень у справі №400/4485/19 та отримання відповідного фінансування.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є підставою для продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги та зловживання процесуальними правами. 

Таким чином, клопотання відповідача про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної інстанції задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

На момент постановлення Верховним Судом даної ухвали, на адресу суду від заявника касаційної скарги не надходив документ про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За змістом частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, Головним управління Державної податкової служби у Миколаївській області не виконано вимоги ухвали щодо надання документа про сплату судового збору, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332, 355, 359 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у справі №400/4485/19.

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.12.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі №400/4485/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про скасування податкових повідомлень-рішень повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи, скаржнику - копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді 	 В.В. Хохуляк  	
          	 Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова