ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" червня 2021 р.           Справа№ 910/15239/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Пашкіної С.А. 
 
секретар                Рибчич А.В.
за участю 
представників:      позивача - Момот Я.М. 
                               відповідача-1 - Безсмертна С.І. 
                               відповідача-2 - Безсмертна С.І. 
                               третьої особи-1 - Проценко П.Ю.
                               третьої особи-2 - Мікулін Д.М.,
                                                              Білоцерковець Н.В.
                               ТОВ "Коршун" - Нечитайленко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт", з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коршун" про приєднання до апеляційної скарги
на рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 р. (повне рішення складено 29.01.2021 р.)
у справі № 910/15239/20 (суддя - Демидов В.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт"
до 1. Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
2. Департаменту комунальної власності м. Києва Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:
1. Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо"
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шверін"
про визнання недійсним пункту 32 протоколу засідання та договору про передачу майна

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту комунальної власності м. Києва Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про:
- визнання незаконним та скасування п. 32 протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності № 37/172 від 03.10.2019 р;
- визнання недійсним договору № 3076 від 30.10.2019 р. "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду".
Вимоги позивача обгрунтовані тим, що відповідачу-2 було незаконно передано в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення) загальною площею 480 кв. м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, оскільки орендодавець, в порушення вимог ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не оприлюднив інформацію про вивчення попиту на об`єкт оренди, чим звузив коло потенційних орендарів, зацікавлених у оренді об`єкта.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 р. у справі № 910/15239/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт" відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що Департаментом комунальної власності м. Києва було некоректно подано оголошення про намір передати майно в оренду, невірно вказано об`єкт оренди, що призвело до незаконної передачі комунального майна Товариству з обмеженою відповідальністю «Шверін».
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/15239/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 р. апеляційну скаргу у справі № 910/15239/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт" та призначено її до розгляду на 20.04.2021 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 р. було відкладено розгляд справи до 18.05.2021 р.
14.05.2021 р. через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальнітю «Коршун» надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, в якій заявник просить задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний консалтинговий центр «Юрисконсульт» та скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальнітю «Коршун» про приєднання до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний консалтинговий центр «Юрисконсульт» та визнано Товариство з обмеженою відповідальнітю «Коршун» особою, що приєдналася до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридичний консалтинговий центр «Юрисконсульт».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2021 р. було відкладено розгляд справи до 08.06.2021 р.
У судовому засіданні 08.06.2021 р. представники учасників справи надали усні пояснення по суті апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт" на офіційному порталі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) дізналось про оголошення щодо передачі в оренду об`єктів, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, зокрема: нежитлових приміщень на 1 та 2 поверсі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, загальною площею 480 кв. м.
25.06.2020 р. позивач звернувся до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з проханням укласти на 2 роки 364 дні договір оренди комунального майна територіальної громади міста Києва, а саме: нежитлові приміщення на 1 та 2 поверсі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, загальною площею 480 кв. м.
Балансоутримувачем цих нежитлових приміщень є Комунальне підприємство Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) по охороні, утриманню та експлуатації земель водного фонду м. Києва "Плесо".
25.06.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юрисконсульт" також звернулось до Комунального підприємства "Плесо" з повідомленням про намір укласти на 2 роки 364 дні договір оренди комунального майна (нежитлові приміщення), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, загальною площею 480 кв. м.
У відповідь, листом від 24.07.2020 р. № 077/221-2630 Комунальне підприємство "Плесо" повідомило позивача про те, що нерухоме майно не може бути передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Юрисконсульт", оскільки вказане майно вже перебуває в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Шверін».
Так, 30.10.2019 р. між Департаментом комунальної власності міста Києва (далі - орендодавець), Комунальним підприємством "Плесо" (далі - балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шверін" (далі - орендар), на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 р. № 37/172, було укладено договір № 3076 "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду", відповідно до п. 1.1 якого об`єктом є нерухоме майно (нежитлові приміщення), загальною площею 480,0 кв. м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А. Термін дії договору оренди - до 28.10.2022 р. 
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що Департамент комунальної власності міста Києва, на думку позивача, не оприлюднив інформацію про вивчення попиту на об`єкт оренди, в оголошенні на офіційному веб-сайті Київської міської державної адміністрації, у відповідних графах не повністю вказано необхідну інформацію, а інформація про намір передати в оренду нежилі приміщення була розміщена на сайті Департаменту з порушенням встановлених строків та після передачі в оренду зазначених приміщень. Позивач зазначає, що відповідач порушив вимоги Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, не здійснив усіх необхідних дій згідно з чинним законодавством, що призвело до прийняття незаконного рішення засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 р. № 37/172 та порушення прав позивача, який мав намір орендувати ці нежитлові приміщення. Враховуючи те, що засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності в частині п. 32 проведено з порушенням чинного законодавства, позивач вважає спірний договір оренди недійсним з моменту його укладення.
Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств може бути об`єктом оренди. Орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.
Як передбачено ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладання договору найму.
У відповідності до ст. 7 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону. Орендодавець може оголосити про передачу майна в оренду в порядку, встановленому цим Законом. Фонд державного майна України щодо державного майна, а органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування, щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим/ або комунального майна формують щороку на підставі інформації органів, уповноважених управляти відповідним майном, переліки цілісних майнових комплексів підприємств та їх структурних підрозділів і нерухомого майна, що може бути передано в оренду. Зазначені переліки оприлюднюються в засобах масової інформації та на офіційних веб-сайтах орендодавців.
Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 (в редакції затвердженій рішенням Київської міської ради від 06.12.2018 № 253/6304) (далі - Положення) визначено порядок включення нерухомого майна до Переліку майна, що може бути передане в оренду. 
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
29.08.2019 р. на засіданні комісії з формування Переліку майна, що може бути передане в оренду, було вирішено включити нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, площею 480,0 кв. м, до вказаного Переліку.
Зазначене рішення було оформлене протоколом № 10 від 29.08.2019 р. засідання комісії з формування Переліку майна, що може бути передане в оренду.
Отже рішення про включення нежитлової будівлі за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2 літ. А, площею 480,0 кв. м, до Переліку майна, що може бути передане в оренду, яке оформлене протоколом № 10 від 29.08.2019 р. засідання комісії, прийняте в межах повноважень Департаменту комунальної власності м. Києва, наданих Положенням.
Оголошення про намір передати в оренду нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, на вул. Труханівська, 2, літ. А, площею 480,0 кв. м, було опубліковано в газеті "Хрещатик Київ", на веб сайті Департаменту комунальної власності м. Києва та на веб порталі Києва www.kyivcity.gov.ua.
Відповідно до п.п. 7.2.2 п. 7 Положення в інформації про об`єкт оренди зазначається характеристика об`єкта оренди (будівля в цілому, або частина будівлі, або споруда, із зазначенням місця розташування об`єкта в будівлі (підвал, напівпідвал, номер поверху). Оскільки об`єктом оренди є будівля в цілому, в оголошенні було зазначено загальну площу будівлі в цілому із зазначенням її поверхів (1 поверх, 2 поверх).
Департаментом комунальної власності м. Києва було опубліковано в газеті "Хрещатик Київ" від 06.09.2019 р. № 53(5245) оголошення про намір передати в оренду об`єкти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Орендодавець - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Крім того, в оголошенні було зазначено контакти для отримання додаткової інформації щодо об`єкту оренди.
Оголошення на офіційному веб сайті Департаменту комунальної власності м. Києва містить посилання на газету «Хрещатик Київ» № 53 (5245). В даному оголошені розміщено інформацію про можливість отримати довідкову інформацію за телефоном або за адресою.
Оголошення про намір передати в оренду об`єкти, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва, як на сайтах www.kyivcity.gov.ua, www.gukv.gov.ua, так і в газеті «Хрещатик Київ» від 06.09.2019 р. № 53(5245) містять всі необхідні реквізити, зазначені в Положенні, а саме: місцезнаходження об`єкту; загальна (корисна площа) кв. м; тип будинку; характеристика об`єкта оренди; технічний стан об`єкта й інформацію про забезпечення комунікаціями; вартість об`єкта оренди (грн без ПДВ); дату оцінки; назву суб`єкта оціночної діяльності; запропоноване цільове використання об`єкта оренди; розмір стартової/місячної орендної плати (грн); орендна ставка у %; фото; інформацію про балансоутримувача з юридичною адресою; банківськими реквізитами; інформацію про орендодавця з адресою, контактними даними телефонних номерів; строк оренди; термін прийняття заяв; адреса прийняття заяв про оренду. Також, в оголошені були зазначені телефони для довідок та адреса отримання довідкової інформації.
Стосовно виділення корисної площі із загальної площі об`єкту оренди, то це є правом орендодавця визначати необхідність такого поділу, оскільки об`єктом оренди є нежитлова будівля в цілому, яка зазначена у оголошенні про намір передати в оренду об`єкт. Всю інформацію про технічні показники об`єкту оренди позивач мав можливість дізнатись, звернувшись до Департаменту комунальної власності м. Києва.
Таким чином, доводи скаржника про невідповідність оголошення про намір передати в оренду нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, площею 480,0 кв. м, чинному законодавству є безпідставними.
Вбачається, що термін прийняття заяв про оренду, вказаний в оголошенні про намір передати в оренду нежитлову будівлю за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, площею 480,0 кв. м, сформований згідно з п.п. 7.2.8 п. 7 Положення і складав 10 робочих днів, починаючи з першого робочого дня, наступного за датою публікації.
Так, після спливу 10 робочих днів, а саме з 06.09.2019 р. по 16.09.2019 р., враховуючи, що за результатами вивчення попиту на оренду майна територіальної громади міста Києва Департаментом комунальної власності м. Києва визначено суб`єкта господарювання, який є єдиним претендентом на право оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, Департамент комунальної власності м. Києва звернувся з листом № 062/05/13-8395 від 26.09.2019 р. до постійної комісії Київської міської ради з питань власності з проханням розглянути та погодити на черговому засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності питання укладення договору оренди між Департаментом комунальної власності м. Києва та єдиним претендентом на право оренди згідно з додатком, та, у разі погодження, доручити Департаменту підписати договір оренди на об`єкт.
03.10.2019 р. на засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань власності було розглянуто звернення Департаменту комунальної власності м. Києва щодо питання оренди "Єдиний претендент" - ТОВ "Шверін", стосовно оренди нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, на 2 роки 364 дні.
Склад постійної комісії 12 депутатів Київської міської ради. На засіданні постійної комісії 03.10.2019 р. були присутніми 9 депутатів Київської міської ради, членів постійної комісії. Серед запрошених був присутнім директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Шверін" Бузун О.С.
За результатами голосування постійною комісією було прийнято рішення погодити питання укладення договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду "Єдиний претендент" - ТОВ "Шверін" за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А на 2 роки 364 дні.
Прийняте рішення про укладення договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Шверін", як єдиному претенденту на об`єкт оренди за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2 літ. А на 2 роки 364 дні, відображено в пункті № 32 протоколу № 37/172 від 03.10.2019 р. засідання постійної комісії.
Вказаний протокол підписаний першим заступником голови комісії Конобас М.П. та секретарем комісії Артеменко С.В.
За таких обставин, засідання постійної комісії було проведено у відповідності до регламенту Київської міської ради, Положення про постійну комісію та відповідно до чинного законодавства, а протокол був оформлений належним чином.
Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як передбачено ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
За ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.
Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Таким чином, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
При цьому, висновок (рішення) про невідповідність правочину актам законодавства як підстава для його недійсності (п. 1 ст. 203 ЦК України) має ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи щодо порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.
Позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору (договорів) недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також наявність у позивача порушеного права чи інтересу в результаті укладення спірного правочину (правочинів).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/109/19.
Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Недотримання цієї вимоги в момент вчинення правочину за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою його недійсності.
Вказана вимога до правочину містить дві складові: відповідність волевиявлення внутрішній волі учасника правочину та відсутність дефекту волі такого учасника, коли його воля зазнала протиправного впливу внаслідок обману, насильства, погрози, важких обставин або була спотворена внаслідок зловмисної домовленості представника суб`єкта з іншою стороною.
Відповідно до ст. ст. 4, 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Положення про оренду комунального майна територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280, та на виконання рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності, враховуючи, що за результатами вивчення попиту на об`єкт оренди подано одну заяву, Департамент видав наказ від 30.10.2019 р. "Про деякі питання оренди майна територіальної громади міста Києва".
Пунктом 1 вказаного наказу було погоджено укласти договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Шверін" загальною площею 480,00 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2 літ. А, для розміщення суб`єкта господарювання, діяльність якого спрямована на організацію та проведення занять різними видами спорту, на 2 роки 364 дні, як з єдиним претендентом.
За п. 2 зазначено наказу доручено відділу використання майна управління формування та використання майна підготувати договір для підписання.
Як було зазначено вище, договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 3076 від 30.10.2019 р. був підписаний між орендодавцем - Департаментом комунальної власності м. Києва, орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Шверін" та балансоутримувачем - Комунальним підприємством "Плесо".
Також 30.10.2019 р. між вказаним сторонами було підписано акт приймання-передачі нерухомого майна, який є додатком до договору.
Таким чином, Департамент комунальної власності м. Києва діяв в межах повноважень, наданих Положенням, та на виконання рішення постійної комісії Київради з питань власності.
Вбачається, що листом від 25.06.2020 р. позивач звертався до Департаменту з проханням укласти на 2 роки 364 дні договір оренди комунального майна територіальної громади м. Києва (нежитлові приміщення на 1 та 2 поверсі), що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Труханівська, 2, літ. А, загальною площею 480,00 кв. м. 
24.07.2020 р. листом № 062/9488 Комунальне підприємство "Плесо" повідомило позивача про те, що 30.10.2019 р. між Департаментом комунальної власності м. Києва, Комунальним підприємством "Плесо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шверін" на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 03.10.2019 р. № 37/172 було укладено договір № 3076 "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду". 
Отже позивач звернувся до Департаменту комунальної власності м. Києва з проханням укласти договір оренди лише 25.06.2020 р., в той час як оспорюваний ним договір оренди було укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Шверін" ще 30.10.2019 р.
За таких обставин, договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 30.10.2019 р. № 3076 був укладений з дотриманням всіх процедур та порядку укладення договорів оренди, передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про місцеве самоврядування", нормами Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 та рішення Київської міської ради від 07.07.2016 р. № 579/579 "Про Регламент Київської міської ради".
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, вимоги позивача про визнання незаконним та скасування п. 32 протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності № 37/172 від 03.10.2019 р та визнання недійсним договору № 3076 від 30.10.2019 р. "Про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду" є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги позивача, з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коршун" про приєднання до апеляційної скарги є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.
Колегія суддів також зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 р. у справі № 910/15239/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт", з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коршун" про приєднання до апеляційної скарги, задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт", з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Коршун" про приєднання до апеляційної скарги залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.01.2021 р. у справі № 910/15239/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридичний консалтинговий центр "Юрисконсульт".
4. Витрати по сплаті судового збору за подання заяви про приєднання до апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Коршун".
5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.07.2021 року.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В.Андрієнко

                                                                                С.А. Пашкіна