Ухвала
 
22 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 569/6553/20
 
провадження № 61-14827ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., 
 
розглянув касаційні скарги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчук Тетяни Віталіївни на постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про захист прав споживачів, визнання частково недійсним договору добровільного страхування, стягнення страхової виплати, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПАТ «СК «Євроінс Україна») на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 465 039 грн 62 коп., з яких: сума страхового відшкодування у розмірі 721 916 грн 89 коп.; інфляційні втрати у розмірі 5 775 грн 34 коп., три проценти річних у розмірі 4 746 грн 85 коп., пеня у розмірі 1 732 600 грн 54 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «СК «Євроінс Україна» задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від  08  квітня 2021 року у частині стягнення з ПАТ «СК «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 пені змінено, зменшивши суму з 1 732 600 грн 54 коп. до 75 тис. грн. (загальна сума страхового відшкодування зменшена з 2 465 039 грн 62 коп. до 807 439 грн 08 коп.). В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
 
У вересні 2021 року ПАТ «СК «Євроінс Україна» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 03 вересня 2021 року, в якій просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року скасувати й ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
 
У вересні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук Т. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 09 вересня 2021 року, в якій просить постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року у частині зменшення розміру пені скасувати й залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції. В іншій частині судове рішення апеляційної інстанції залишити без змін.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті  389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був урахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження указаного судового рішення ПАТ «СК «Євроінс Україна» зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17, постанові Верховного Суду від 25 травня 2020 року у справі № 490/3410/17, від 25 квітня 2018 року у справі № 760/15450/14, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Лавренчук Т. В. зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17, постановах Верховного Суду від 11 серпня 2021 року у справі № 753/15859/16, від 21 серпня 2019 року у справі № 727/9352/17, що відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявники вказують на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційні скарги ПАТ «СК «Євроінс Україна» та представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчук Т. В. подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційні скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про захист прав споживачів, визнання частково недійсним договору добровільного страхування, стягнення страхової виплати, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені за касаційними скаргами приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 08 квітня 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року та представника ОСОБА_1 - адвоката Лавренчук Тетяни Віталіївни на постанову Рівненського апеляційного суду від 05 серпня 2021 року. 
 
Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області вищезазначену цивільну справу № 569/6553/20.
 
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих 
до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у місячний строк. 
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                        О. М. Осіян
                                    
                                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                                        Н. Ю. Сакара