Ухвала
 
17 серпня 2021 року
м. Київ
справа №  219/9539/17
провадження № 51-3458 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 8 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                  № 12017050150001655,
встановив:
15 липня 2021 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду                   касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам п. 4 ч. 2 та ч. 5 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також захиснику було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,                                 в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду захисник направив уточнену касаційну скаргу проте приписів ст. 427 КПКне дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, в повному обсязі не усунув.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так,ухвалу Донецького апеляційного суду від 8 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5  захисник ОСОБА_4 просить скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Разом з тим, у касаційні скарзі захисник ОСОБА_4 лише формально посилається на підстави для скасування ухвали апеляційного суду із перебігом подій у провадженні та наводить власну оцінку обставин справи, при цьому не зазначає, які саме істотні порушення вимог кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , а лише цитує норми процесуального закону, та не наводить доводівдля скасування оскаржуваного судового рішення щодо останнього з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1  ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 91, 94, 370, 412, 419 цього Кодексу у їх взаємозв`язку, що можуть бути предметом касаційного розгляду.
Також, вказуючи на порушення права на захист засудженого ОСОБА_5 , захисник не наводить доводів щодо такого порушення з урахуванням приписів               ст. 20 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно                            до ч. 1 ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої                            та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, та переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. Тому, відсутність у ній обґрунтування, з підстав передбачених у ст. 438 КПК, про що було наголошено захиснику в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 8 квітня 2021 року щодо ОСОБА_5  повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                           ОСОБА_3