ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/13962/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу   Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року  (головуючий суддя Рищенка А.Ю.) в адміністративній справі №160/13962/20, розглянутої у письмовому провадженні 
за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області,  третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -   

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі ТУ ДСА України в Дніпропетровській області), 3 особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, в якій  просить: 
- визнати протиправними дії ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування;
- зобов`язати ТУ ДСА України в Дніпропетровській області провести нарахування суддівської винагороди судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3    статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року та щомісячних доплат в розмірі 30% від посадового окладу;
- стягнути з ТУ ДСА України в Дніпропетровській області на користь судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду в розмірі 134 855,33 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року.
В обґрунтування пред`явленого позову зазначалось, що відповідач у період  з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року нарахував та виплатив позивачу суддівську винагороду у розмірі, який є нижчим, ніж встановлено у статті 135 Закону України  «Про судоустрій і статус суддів».  Закон України від 13 квітня 2020 р. № 553-IX  про внесення змін до Закону України  «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  не може визначати суддівську винагороду, оскільки відповідно до  статті 130 Конституції України  розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій, а стаття 135 Закону України  «Про судоустрій і статус суддів»   вказує, що суддівська винагорода регулюється лише цим законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
У відзиві на позов відповідач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області зазначає про безпідставність заявлених вимог та просить у їх задоволенні відмовити.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року позов задоволено, визнані протиправними дії ТУ ДСА України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати судді Васильківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року із застосуванням обмеження нарахування, зобов`язано відповідача провести нарахування та виплату суддівської винагороди позивачу на підставі ч. 2, 3 статті 135 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" виходячи з базового розміру посадового окладу судді в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2020 року та щомісячних доплат в розмірі 30% від посадового окладу; стягнуто з відповідача на користь позивача недоплачену суддівську винагороду в розмірі 134 855,33 грн. з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року. Рішення в частині присудження виплати суддівської винагороди у межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем ТУ ДСА України в Дніпропетровській області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт зазначає про помилковість висновку суду першої інстанції про те, що ТУ ДСА України в Дніпропетровській області при нарахуванні та виплаті суддівської винагороди мав керуватися виключно Законом України  «Про судоустрій і статус суддів». У спірний період нарахування суддівської винагороди позивачу здійснювалось у відповідності до  статті 29 Закону України  «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  (в редакції  Закону № 553-ІХ). Просить з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права рішення скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від 3 особи Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходив 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач є суддею Васильківського районного суду Дніпропетровської області . За період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року позивачу виплачено суддівську винагороду в обмеженому розмірі, згідно зі    ст. 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»    - у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність нарахування та виплати позивачу суддівської винагороди за період  з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року, із застосуванням обмеження сум нарахування.
Частиною 1-5 статті 135 Закону України  «Про судоустрій і статус суддів»  визначено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
18 квітня 2020 року набрав чинності  Закон № 553-IX, згідно з пунктом 10 розділу І якого  Закон № 294-IX  «Про Державний бюджет України на 2020 рік»  доповнено, у тому числі, статтею 29, відповідно до якої у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша). Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті); (частина третя).
Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-/2020 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  положення  статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Зважаючи на те, що до  Закону України  «Про судоустрій і статус суддів»  в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди, у спірний період зміни не вносилися, тому законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було.
Щодо доводів апеляційної скарги про неузгодженість між  Законом  № 553-ІХ  та  Законом № 1402-VIII, то Верховний Суд у постанові від  03 березня 2021 року у справі № 340/1916/20 вказав на те, що для спірних правовідносин спеціальними є норми  статті 135 Закону № 1402-VIII, які попри те, що в часі цей  Закон  прийнятий раніше, мають пріоритет стосовно пізніших положень  Закону №  294-ІХ  (у редакції  Закону №  553-ІХ).  Основний Закон України  має найвищу юридичну силу, ніж   Закону №  1402-VIII, зокрема його статті 135, що спирається, передусім на конституційні положення частини другої статті 130 і є своєрідним її  продовженням, у цьому випадку безапеляційно долає доктринальний принцип подолання колізії правових норм, за яким наступний  закон  з того самого питання скасовує дію попереднього (попередніх).
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини, що мають значення для справи та винесено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд

                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області  - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від  25 січня 2021 року в адміністративній справі № 160/13962/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 07 липня 2021 року і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до   пункту 2 частини 5 статті  328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий