ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/20061/20                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,
                                                                      
розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора України, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, третя особа: Запорізька обласна прокуратура про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до  Офісу Генерального прокурора, третя особа - Прокуратура Запорізької області,  в якому просить суд  визнати протиправним та скасувати рішення "Про накладення на прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення" № 137дп-20 від 09 липня 2020 року, прийняте Кадровою комісією з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року позов залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову в  повному обсязі. 
Доводи апелянта аналогічні викладеним у позовній заяві та стосуються того, що відповідачем не доведено наявність конфлікту інтересів на день укладення договору купівлі-продажу майна між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також не здобуто підтвердження фактів того, що він, позивач, вчинив будь-які дії, які б порочили звання прокурора та які могли б підтвердити його не об`єктивність, упередженість та залежність. 
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 станом на час виникнення спірних правовідносин працював на посаді прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області.
Кадровою комісією з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора 09 липня 2020 року прийнято рішення № 137дп-20 "Про накладення на прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення".
На підставі рішення № 137дп-20 від 09 липня 2020 року Запорізькою обласною прокуратурою прийнято наказ від 28 липня 2020 року №1437к,  яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Незгода позивача із рішенням Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора зумовила звернення до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач про виникнення у нього потенційного конфлікту інтересів під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні керівника Бердянської місцевої прокуратури або його заступників не повідомив, а отже, оскаржуване рішення "Про накладення на прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення" № 137дп-20 від 09 липня 2020 року є таким, що прийнято у межах, спосіб та порядку, що визначені чинним законодавством, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні. 
Аналізуючи обставини справи, доводи апелянта та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора врегульовано Законом України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII.
Згідно статті 43 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;
2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;
3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;
4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;
5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;
6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;
7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;
8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;
9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.
На підставі частини 1 статті 44 вказаного Закону дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 45 Закону України "Про прокуратуру" дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
Частинами 4 та 10 статті 46 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.
Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
У зв`язку із набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ (далі - Закон № 113-ІХ), зокрема, відповідно до підпункту 2 пункту 21 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" цього Закону члени і голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вважаються звільненими з посади, а їх повноваження вважаються достроково припиненими.
Підпунктом 3 пункту 21 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ встановлено, що відкриті Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на день набрання чинності цим Законом дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких не ухвалено рішення, передаються секретаріатом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів відповідним кадровим комісіям для продовження їх розгляду у порядку, визначеному Генеральним прокурором. Секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів продовжує свою роботу до завершення атестації прокурорів.
Згідно підпункту 7 пункту 22 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ установлено, що тимчасово, до 1 вересня 2021 року в Офісі Генерального прокурора, у кожній обласній прокуратурі утворюються відповідні кадрові комісії як органи для забезпечення, у тому числі розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.
Поряд з цим, відповідно до абзацу 4 пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ дію абзацу першого частини дев`ятої, частин десятої і одинадцятої статті 46 Закону України "Про прокуратуру", яким встановлювалися для КДКП строки проведення перевірки відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, зупинено до 01 вересня 2021 року.
Відповідно до підпункту 8 пункту 22 Розділу II "Прикінцеві і перехідні положення" Закону № 113-ІХ наказом Генерального прокурора від 04 листопада 2019 № 266 затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження (далі - Порядок №266). 
Рішенням Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора від 31 березня 2020 року відкрито дисциплінарне провадження №04-444дс-164дп-20 за скаргою стосовно прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 .
Пунктом 3 розділу III Порядку передбачено, що за результатами перевірки член кадрової комісії готує висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. Якщо за результатами перевірки член кадрової комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена кадрової комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Висновок "Про наявність дисциплінарного проступку прокурора" №07-444дс-166дп-20 складено 08 травня 2020 року.
Відповідно до пункту 5 розділу III Порядку висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд кадрової комісії та мають бути надані членам такої комісії не пізніше як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься. Таке засідання призначається у строк, що не перевищує 30 робочих днів з дня отримання комісією висновку члена кадрової комісії.
Згідно пункту 7 розділу III Порядку повідомлення про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії, на якому відбудеться розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, оприлюднюється не пізніше як за п`ятнадцять робочих днів до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) та надсилається запрошеним особам електронними засобами зв`язку або поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії з моменту оприлюднення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Так, засідання кадрової комісії призначено на 25 червня 2020 року, а згодом засідання кадрової комісії призначено (перенесено) на 09 липня 2020 року, про що повідомлено позивача. 
Рішенням Кадрової комісії з розгляду скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора № 137дп-20 від 09 липня 2020 року притягнуто прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Бердянського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 12015080130005872 від 11 грудня 2015 року за частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 189, частинами 1-4 статті 190 Кримінального кодексу України за фактами незаконного заволодіння нерухомим майном мешканців м. Бердянська, у якому з 15 грудня 2015 року здійснювалось досудове розслідування групою слідчих СВ Бердянського ВП ГУ НП в Запорізькій області у складі Мартем`янова О.С., Пономаренка А.А. , Карзової О.С. ,  з 04 червня 2019 року старшим групи слідчих визначено Карзову О.С .
Крім того, з метою здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням в зазначеному кримінальному провадженні 05 червня 2019 року єдиним прокурором призначено ОСОБА_1 .
Станом на 05 червня 2019 року під час досудового розслідування кримінального провадження № 12015080130005872 встановлено достатні фактичні обставини щодо можливої причетності до вчинення злочинів мешканця м. Бердянська ОСОБА_3 , у зв`язку з чим процесуальним керівником ОСОБА_1 06 червня 2019 року особисто погоджено клопотання слідчого про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме, номеру мобільного телефону, який належить ОСОБА_3 та використовується ним, з метою документування злочинної діяльності.
Наявність достатніх підстав для цього перевірено 11 червня 2019 року слідчим суддею Запорізького апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я. під час розгляду вищевказаного клопотання органу досудового розслідування, погодженого прокурором Клименком О.А.
04 липня 2019 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу будинку, відповідно до якого придбав в останнього Ѕ частину будинку по АДРЕСА_1 , іншу частину зазначеного будинку (1/2 частину) придбала громадянка ОСОБА_2 . 
Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими твердження відповідачів, що ОСОБА_1 вступив в позаслужбові фінансові та ділові відносини з особою, стосовно якої у кримінальному провадженні № 12015080130005872 проводились негласні слідчі (розшукові) дії.
При цьому, позивач про виникнення у нього потенційного конфлікту інтересів під час здійснення процесуального керівництва у вищезазначеному кримінальному провадженні керівника Бердянської місцевої прокуратури або його заступників не повідомив.
Надалі з урахуванням отриманих під час досудового розслідування доказів підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, у вказаному кримінальному провадженні 22 жовтня 2019 року повідомлено ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .
Згодом матеріали вказаного кримінального провадження об`єднано з кримінальним провадженням № 12014080130000328 від 24 січня  2014 року за частинами 1, 3 статті 190 Кримінального кодексу України, у цей же день ОСОБА_1 виключено з групи процесуальних керівників. 
Підозрюваний ОСОБА_3 02 грудня 2019 року звернувся до Управління Служби безпеки України в порядку статті 214 Кримінального процесуального кодексу  України із письмовим повідомленням про скоєння прокурором Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_1 та ОСОБА_2 злочину.
Постановою Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, від 28 серпня 2020 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22020080000000002 від 03 січня 2020 року за фактом заволодіння ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2 грошовими коштами ОСОБА_3 шляхом зловживання довірою закрито у зв`язку з відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України. 
Факт придбання будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 не заперечувалася позивачем, який вказував, що підготовчими діями для придбання вказаного будинку займалась ОСОБА_2 , він, позивач, про прізвище, ім`я, по-батькові продавця будинку дізнався лише при укладанні договору купівлі-продажу. 
Проте, з моменту укладання договору та обізнаності хто саме є продавцем будинку про виникнення у нього потенційного конфлікту інтересів під час здійснення процесуального керівництва у вищезазначеному кримінальному провадженні керівника Бердянської місцевої прокуратури або його заступників не повідомив, що, на переконання колегії суддів, однозначно свідчить про порушення позивачем пунктів 1, 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України "Про прокуратуру".
В частині доводів апеляційної скарги, які стосуються того, що суд першої інстанції не врахував, що в діях позивача не вбачається наявних ознак потенційного конфлікту інтересів,  а відповідачем не доведено існування можливого приватного інтересу позивача, що міг вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийнятих ним рішень, колегія суддів вказує на суб`єктивність таких тверджень позивача як заінтересованої особи, які спростовуються вищевикладеними обставинами справи.
При цьому, інші доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, позаяк апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. 
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора України, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів Офісу Генерального прокурора, третя особа: Запорізька обласна прокуратура про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

                                                                                                    Я. М. Василенко