УХВАЛА
про повернення касаційної скарги

21 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/123/20
адміністративне провадження № К/9901/24572/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Коваленко Н.В.,
суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.
перевіривши касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ЕНЕНДЖЕЛ ХЕППІНЕСС СПЕШІАЛ МЕРІТАЙМ ЕНТЕРПРАЙС (ANANGEL HAPPINESS SPECIAL MARITIME ENTERPRISE) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, Державної екологічної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Управління Державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області, про визнання протиправними дій та стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, Державної екологічної інспекції в Одеській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу щодо розрахунку збитків, оформлення та пред`явлення претензії № 100036 від 03 липня 2019 року та прийняття рішення про заборону на вихід судна № 53 від 03 липня 2019 року;

- стягнути на користь компанії ЕНЕНДЖЕЛ ХЕППІНЕСС СПЕШІАЛ МЕРІТАЙМ ЕНТЕРПРАЙС в особі ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК» за рахунок Державного бюджету грошові кошти у сумі 1  510 295,88 грн, що еквівалентно 58 378,32 доларів США за курсом НБУ на дату оплати, за наступними банківськими реквізитами: р/р НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», м. Київ, МФО 334851, отримувач ТОВ «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», код ЄДРПОУ 36978722.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року, залишеного без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року. Скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року і ухвалити нову постанову, якою позов залишити без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху. Визнано неповажними причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року, викладені в касаційній скарзі Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області). Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із наданням доказів, які підтверджують дату отримання оскаржуваного судового рішення; подання документа про сплату судового збору.

02 серпня 2021 року до Верховного Суду від Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій скаржник зазначає, що днем вручення копії постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року є 01 червня 2021 року. На підтвердження дати отримання копії постанови суду скаржником надано роздруківку з офіційної електронної пошти.

Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Розглянувши вищезазначену заяву, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року та наявність підстав для його поновлення.

Водночас, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) подала клопотання про продовження строку для подання доказів сплати судового збору за подачу касаційної скарги та відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги строком на 60 днів.

Заявлені клопотання обґрунтовані тим, що сума судового збору, що підлягає сплаті за зверненням з цією касаційною скаргою становить 45      400,00 грн. Однак, як зазначає скаржник, сплата судового збору у вказаному розмірі є наразі неможливою з причин, що не залежать від скаржника, а саме - у зв`язку із відсутністю бюджетних асигнувань для здійснення сплати судового збору. 

Відповідно до затвердженого кошторису на 2021 рік та, враховуючи помісячний план асигнувань загального фонду на 2021 рік Інспекції, у червні-липні 2021 року затверджені видатки по КЕКВ 2800, у тому числі для сплати судових зборів, сума яких не перевищує 40      000,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, скаржник зазначає, що існує об`єктивна неможливість сплати судового збору у зв`язку із відсутністю фінансування Інспекції, що позбавляє її можливості сплатити судовий збір у встановлений строк.

Ознайомившись із заявленими клопотаннями, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Питання звільнення від сплати судового збору як складової судових витрат, зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення його сплати регулюються частиною першою  статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною другою  статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України  розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

З преамбули Закону України «Про судовий збір» вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до  статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті):

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди 
З аналізу   статті 8 Закону України «Про судовий збір»   чітко вбачається, що умови визначені статтею 8 є диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово «або», не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предмету спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті убачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої   статті 8 Закону України «Про судовий збір»   можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є   захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому підстави для розгляду касаційним судом питання про відстрочення юридичній особі сплати судового збору відсутні.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. 

Вивчивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки вказана скаржником обставина не є поважною підставою для відстрочення сплати судового збору та не підтверджена жодними належними та допустимим доказами.

Згідно із частиною другою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Колегія суддів враховує, що у Службовій записці, оформленій на ім`я Начальника Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), Начальника відділу правового забезпечення Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), зазначено, що станом на 30 липня 2021 року у Інспекції відсутні кошти для здійснення сплати судового збору, а їх сплата буде можливою після отримання відповідного фінансування лише у серпні 2021 року. На підтвердження відсутності коштів Суду надано Виписку від 30 липня 2021 року. Однак, станом на час розгляду заявлених клопотань скаржником не надано доказів сплати судового збору. Колегія суддів вважає, що скаржник мав достатньо часу для сплати судового збору.

В контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що відсутність коштів не є поважною причиною для продовження строку для усунення недоліку касаційної скарги. Обставини пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної його сплати.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169, частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України      касаційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо зазначеною особою не усунуто недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на те, що станом на 21 вересня 2021 року недоліки касаційної скарги не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями   169,   330,  332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.          Заяву Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

2.          Визнати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження та поновити Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) строк на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року.

3.          Відмовити Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

4.          Відмовити Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

5.          Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2021 року у справі за позовом ЕНЕНДЖЕЛ ХЕППІНЕСС СПЕШІАЛ МЕРІТАЙМ ЕНТЕРПРАЙС (ANANGEL HAPPINESS SPECIAL MARITIME ENTERPRISE) до Державної екологічної інспекції Кримсько-Чорноморського округу, Державної екологічної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОРТІНВЕСТ ЛОДЖИСТІК», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Управління Державної казначейської служби України у м. Южному Одеської області, про визнання протиправними дії та стягнення грошових коштів,- повернути особі, яка її подала.

6.          Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

7.          Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи у порядку, визначеному  статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя-доповідач                                                                                           Н.В. Коваленко

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              С.М. Чиркін