ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року	Львів	Справа № 380/10193/20 пров. № А/857/11426/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Святецького В.В., Гуляка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року (судді Гавдик З.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/10193/20 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області 12.11.2020 звернулося в суд з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача до бюджету податковий борг у сумі 150073,84 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Державного бюджету України податковий борг в сумі 150073,84 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.
Представник відповідача подала додаткові пояснення до апеляційної скарги та відповідь на відзив.
Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №380/10193/20 та ухвалою суду від 13.07.2020 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 по справі №813/11667/14 задоволено позов ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 198198,25 грн., стягнуто з ОСОБА_1 198 198,25 грн. податкового боргу.
Контролюючим органом сформовано і направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2015 №1443-25.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2015 ВП №47934005 державним виконавцем Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 198198,25 грн. податкового боргу.
12.04.2017 державним виконавцем Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47934005, у зв`язку із повною сплатою позивачем боргу, в розмірі 198198 грн. 25 коп.
Головне управління ДПС у Львівській області встановило, що заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №40332/10/13-01-13-07-07 від 12.10.2020 складала 181 783,07 гривень та виникла на підставі: по податку на додану вартість - 181 783,07 грн.: - податкового повідомлення-рішення №0072655206 від 18.10.2019 на суму 31 709,23 грн., винесене на підставі акта про результати перевірки №002646/13-01-52-06/ НОМЕР_1 від 18.10.2019; - згідно зворотного боку облікової картки платника пеня на суму 150 073,84 грн.
У зв`язку із відкликанням контролюючим органом податкового повідомлення-рішення №0072655206 від 18.10.2019 на суму 31 709,23 грн., яка є предметом спору в даній справі, суму заборгованості ОСОБА_1 зменшилась та становить 150073,84 грн., яка складається з пені (нарахована 13.11.2017, щодо якої не пройшло 1095 днів на момент подачі позовної заяви).
Позивач звернувся до суду щодо стягнення податкового боргу з відповідача.
Задовольняючи позовні вимоги суд перший інстанції дійшов висновку, що оскільки заборгованість відповідача, станом на дату розгляду справи, становить 150073,84 грн., що підтверджується доказами, а тому за відповідачем рахується заборгованість, така є узгодженою, а відтак підлягає стягненню, докази про сплату відповідачем суми заборгованості, що є предметом даного спору у справі відсутні.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно пункту 14.1.39 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Також, відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно пункту 124.1 статті 124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Тобто, для застосування до платника податків штрафних санкцій, за несплачену суму узгодженого грошового зобов`язання, контроль за яким покладено на контролюючі органи, до такого платника застосовуються штрафні санкції.
Частинами 1, 2, 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Податковий борг має бути узгодженим, що означає, що платник, з якого контролюючий орган стягує суму боргу, має бути обізнаний про суми та підстави виникнення боргу.
Як передбачено підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно статті 101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном «безнадійний» серед інших розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 102.4. статті 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1, пункту 129.4 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження). На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Положення наведених вище норм податкового законодавства обумовлюють висновок про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.
Нормами податкового законодавства передбачено, що пеня нараховується при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки. 
Згідно частини 12 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
Суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення пені за не своєчасну сплату суми боргу, що визначена рішенням суду може відбуватись у межах виконання такого рішення. Не передбачено нарахування пені контролюючим органом у разі коли платник податків не сплачує суму боргу, що визначена рішенням суду та виконується у межах Закону України «Про виконавче провадження». Пеня за своєчасне неперерахування коштів у межах виконання рішення суду нараховується та стягується державним виконавцем за заявою стягувача.
Відповідно до матеріалів справи, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.04.2014 по справі №813/11667/14 вирішено стягнути з ОСОБА_1 198 198,25 грн. та було сформовано і направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 27.04.2015 №1443-25.
Постановою від 24.06.2015 ВП №47934005 державним виконавцем Пустомитівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 198 198,25 грн. податкового боргу та 12.04.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №47934005, у зв`язку із повною сплатою позивачем боргу, в розмірі 198198 грн. 25 коп.
Апеляційний суд встановив, що Головне управління ДПС у Львівській області визначило станом 12.10.2020 за ОСОБА_1 суму боргу, яку не обґрунтовує із періодами її виникнення, із зазначенням дати виникнення боргу та не спростовує вказаного апелянтом із долученими належними доказами про оплату в повному обсязі суму боргу, також позивачем не наведено мотивів звернення з позовною вимогою за межами строків встановлених в пункті 102.4. статті 102 ПК України, з дня повного погашення боргу до звернення до суду, адже у податкового органу разом зі зверненням до суду з позовом про стягнення податкового боргу існує обов`язок обґрунтувати та довести підстави виникнення, необхідність стягнення та узгодженість суми боргу.
У спорах за позовом податкового органу про стягнення податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.
Щодо необхідності узгодження податкового боргу, перед звернення до суду з позовом про примусове його стягнення, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема у постановах від 10.04.2020 у справі №813/7758/14, від 11.11.2020 у справі № П/811/1091/16.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У силу вимог частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що під час подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 3373,70 грн., тому колегія суддів вважає за необхідне встановити розподіл судових витрат та визначити розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню відповідачу у розмірі 3373,70 коп.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі №380/10193/20 - скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ЄДРПОУ 43143039) 3373 (три тисячі триста сімдесят три) грн. 70 коп. понесених витрат по сплаті судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

                  Головуючий суддя                                          Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                                В.В. Святецький

                                                                                            В.В. Гуляк