ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2021 р. 	Справа № 440/130/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної академії Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2021, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава, повний текст складено 05.04.21  по справі № 440/130/21
за позовом              Національної академії Національної гвардії України ,              Міністерства внутрішніх справ України  
до               ОСОБА_1                      
про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,
ВСТАНОВИВ:
Національна академія Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України (далі за текстом також - позивачі) звернулися до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі за текстом також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 190417,75 грн. 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України кошти у розмірі 18300,98 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, Національна академія Національної гвардії України, Міністерство внутрішніх справ України оскаржили його в апеляційному порядку, оскільки вважають, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачі наводять обставини справи та нормативно - правове обґрунтування, викладені у позовній заяві. Зазначають, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, в разі дострокового розірвання контракту, не відшкодував у повному обсязі кошти, які витрачені на його утримання.
За результатами апеляційного розгляду позивачі просять скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права. Зазначає про необґрунтованість розміру витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання. Просить врахувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанції за аналогічних правовідносин сторін. Уважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд  апеляційної  інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними  у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019, № 716 "Про зарахування кандидатів на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень)" солдат ОСОБА_1 був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України на навчання за державним замовленням до Національної академії Національної гвардії України на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 255 "Озброєння та військова техніка", спеціалізація "Експлуатація та відновлення автомобілів та бойових машин Національної гвардії України" (а.с. 21-23).
Відповідно до Наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019, № 168 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України строком на період навчання з 26.07.2019 (а.с. 25).
З підписанням контракту про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України від 26.07.2019, курсант ОСОБА_1 погодився, зокрема: - проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом; - сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; - відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 24).
У подальшому, з метою встановлення обставин і причин вживання невідомої речовини старшим солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 , начальником Національної академії Національної гвардії України видано Наказ про призначення службового розслідування від 23.11.2020 за № 1006, проведення розслідування покладено на комісію. 
Згідно з Наказом начальника Академії від 08.12.2020 за № 1078 "Про висновки службового розслідування за фактом вживання невідомої речовини старшим солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 " в ході проведення вказаного розслідування встановлено факти порушення ОСОБА_1 в період проходження військової служби (навчання) вимог абзацу 2 статті 11, абзацу 3 статті 11, абзацу 5 статті 11, абзацу 9 статті 128, статті 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абзаців 2, 3, 4 пункту 1 контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами, про що свідчать письмові докази, зібрані в ході проведення службового розслідування (а.с. 27-32).
25.11.2020 на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України постановлено вважати недоцільним подальше навчання солдата ОСОБА_1 курсанта 1 відділення 319 навчальної групи курсу № 1 факультету логістики та рекомендувати начальнику Академії припинити (розірвати) контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України (а.с. 33).
ОСОБА_1 до керівництва Академії подано рапорт від 08.12.2020 з клопотанням про відрахування його з навчального закладу за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 26).
Згідно з Наказом начальника Академії від 08.12.2020 за № 1078 "Про висновки службового розслідування за фактом вживання невідомої речовини старшим солдатом ОСОБА_2 , солдатом ОСОБА_1 , солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_4 " та Витягом з Наказу начальника Академії № 261 (по стройовій частині) від 09.12.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між МВС України в особі начальника Академії і ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано), а останній відрахований з навчального закладу та виключений зі списків перемінного складу курсантів за наявності підстав, передбачених пунктом "ж" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (а.с. 27-32, 35).
Згідно зі зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 , за період навчання з 26.07.2019 по 09.12.2020 загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням останнього у вищому навчальному закладі, становить 190517,75 грн, з яких: грошове забезпечення військовослужбовця – 172116,77 грн; предмети, матеріали, обладнання та інвентар – 13859,70 грн; медикаменти та перев`язувальні матеріали – 591,64 грн; продукти харчування – 1331,40 грн; оплата теплопостачання – 990,88 грн; оплата водопостачання та водовідведення – 669,20 грн; оплата електроенергії – 955,28 грн; оплата послуг (крім комунальних) – 2,88 грн (а.с. 37).
Зі зведеним розрахунком ОСОБА_1 ознайомився та погодився 11.12.2020, а також зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України у сумі 190517,75 грн, про що зазначено у заяві-зобов`язанні (а.с. 36).
Вказана заборгованість частково погашена ОСОБА_1 на суму 100,00 грн. та, як наслідок, склала 190417,75 грн (а.с. 48, 49). 
24.12.2020 ОСОБА_1 . Національною академією Національної гвардії направлено претензію про необхідність сплати відповідачем протягом 10 днів з дня отримання претензії, суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, в розмірі 190417,75 грн (а.с. 14-17), яку отримано останнім 26.12.2020 (а.с. 123). 
Посилаючись на невиконання відповідачем обов`язку з відшкодування решти витрат у розмірі 190417,75 грн, позивачі звернулися до суду з позовом.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у спосіб стягнення 18300,98 грн витрат, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання у Національній академії Національної гвардії України. Стосовно іншої частини позовних вимог зазначив, що винагорода за службу військовослужбовця не підлягає поверненню, адже грошове забезпечення є правовим аналогом заробітної плати.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Суспільні відносини з приводу проходження громадянами України військової служби, у тому числі і під час навчання у вищих військових навчальних закладах, урегульовані Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону № 2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону № 2232-XII, початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Частиною 1 ст. 25 Закону № 2232-XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України від 25.03.1992 за № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 за № 964 (далі - Порядок № 964).
Порядок № 964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і» частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (п. 1).
Відповідно до п. 2 Порядку № 964, витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв (п. 3).
Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
За приписами пункту 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
На виконання п. 3 Порядку № 964 був виданий спільний Наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007, № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат), яким урегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
Згідно з п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат на: грошове забезпечення, продовольче забезпечення, речове забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Відповідно до п. 2.3. Порядку розрахунку витрат, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Судовим розглядом установлено, що контракт з відповідачем достроково розірвано на підставі Наказу начальника Академії № 261 (по стройовій частині) від 09.12.2020, ОСОБА_1 відраховано з навчання у зв`язку систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовця відповідно до п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", що зумовлює відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії Національної гвардії України.
Колегія суддів зазначає, що надані позивачем зведений розрахунок та розрахунок фактичних видатків (а.с. 37, 38), пов`язаних з утриманням відповідача в університеті, відповідають Порядку № 964 та Порядку розрахунку витрат. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначено з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого військового навчального закладу.
Відповідачем не надано доказів про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі в повному обсязі, як і не надано доказів того, що Наказ начальника Академії від 09.12.2020 за № 261 відкликаний позивачем або скасований в судовому порядку.
Станом на час розгляду справи заборгованість з грошового забезпечення відповідача за період навчання з 26 липня 2019 року по 09 грудня 2020 року в сумі 172 116,77 грн. відповідачем не погашена.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції зазначену вище суму коштів не відшкодував, що є підставою для задоволення позову.
З огляду на приписи чинного законодавства висновки суду першої інстанції щодо того, що кошти в якості оплати часу служби військовослужбовця не є витратами із навчання, а належать до видатків у сфері соціального забезпечення військовослужбовця, а відтак, виплачене грошове забезпечення за реальний пройдений період військової служби не підлягає поверненню, є помилковими.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку в частині залишення без задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням його у закладі вищої освіти, в частині грошового забезпечення військовослужбовців у сумі 172 116,77 грн.
Доводи апеляційної скарги щодо зазначених обставин спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.
Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги позивачів.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, які в силу приписів ст. 139 КАС України не належать до відшкодування), судові витрати розподілу не підлягають.  
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України - задовольнити.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі № 440/130/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог.
Прийняти в цій частині постанову, якою позовні вимоги Національної академії Національної гвардії України, Міністерства внутрішніх справ України задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України кошти у розмірі 172 116, 77 (сто сімдесят дві тисячі сто шістнадцять) грн. 77 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження навчання у вищому навчальному закладі.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.04.2021 по справі № 440/130/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін