ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1056/21 Справа № 215/3096/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Науменко Я. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, приватний підприємець, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ: 
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною постановою  ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави в сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
ОСОБА_1  визнано винуватим в тому, що він о 03 годин 02 хвилини 29.04.2021 у м.Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Бірюзова, 12, керував транспортним засобом «BMV 320», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей. В присутності двох свідків вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі КП «КБЛП ДОР» або на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер», для встановлення стану сп`яніння. Зафіксовано на БК АЕ00098. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вимоги апеляційної скарги з доповненнями до неї та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд справи проводився поверхнево. Зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а протокол про знаходження в стані алкогольного сп`яніння потрібно визнати протиправним, остільки він не керував транспортним засобом, бо за кермом перебувала жінка. 
На його думку, суд при розгляді справи формально віднісся до доказів, які є безпідставними, та під час судового розгляду не було належно досліджено відеозапис. 
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_1 , який просив постанову скасувати, та провадження по справі закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, заслухавши свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи ОСОБА_1 про невинуватість спростовані належно дослідженими доказами по справі, а саме:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №148540 від 29.04.2021 року, відповідно до яких, ОСОБА_1 о 03 годин 02 хвилини 29.04.2021 у м.Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Бірюзова, 12, керував транспортним засобом «BMV 320», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя, розширені зіниці очей. В присутності двох свідків вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі КП «КБЛП ДОР» або на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер», що було зафіксовано на БК АЕ00098. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- відеозаписом, на якому зафіксовано рух автомобіля БМВ-320, його зупинку та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки. Окрім того, на відеозапису зафіксовано розмову інспекторів із дівчиною, яка перебувала в автомобілі ОСОБА_1 , де вона говорить, що сіла за кермо автомобіля вже після його зупинки, а ОСОБА_1 переліз на заднє сидіння.
- відомостями з рапорту поліцейського про те, що під час несення служби у нічну зміну 29.04.2021 року у м.Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Бірюзова, 12, на підставі п.10 ст.35 Закону України “Про національну поліції” було зупинено автомобіль «BMV 320», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .. В ході розмови з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкірного покриву обличчя, порушення мови, розширені зіниці очей. Водієві ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд у встановленому законом порядку або на місці за допомогою алкотестеру “Драгер”, але той відмовився від проходження огляду в присутності свідків.
- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких кожен із них пояснив, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відкрито відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку для визначення стану сп`яніння. 
Будь-яких підстав не довіряти поясненням зазначених свідків, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційному суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини ОСОБА_1 , є безпідставними, остільки в повній мірі спростовані наведеними вище доказами. 
Посилання апелянта з приводу того, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння не повинна бути враховано, як доведеність такого факту, що особа дійсно перебувала в стані сп`яніння, є безпідставними, остільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху. 
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлено Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ від 09.11.2015 р. за № 1452/735.
Підпунктом 1.2. Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з підпунктами 1.6 та 1.7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством чітко визначено дії працівника правоохоронних органів у разі відмови порушника пройти необхідний медичний огляд та не дає іншого, альтернативного, порядку дій у такому випадку.
Тобто, адміністративним правопорушенням, зокрема є не тільки керування транспортним засобом під впливом алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а й відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Позицію ОСОБА_1 про невинуватість, те, що він не керував автомобілем, слід вважати такою, що направлена на уникнення адміністративної відповідальності за скоєне.
Відносно доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем, коли був зупинений працівниками поліції, апеляційний суд зазначає, що така його позиція є безпідставною, направлена на уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне, остільки з відеозапису чітко видно, що з моменту зупинки автомобіля до того, як до двері водія підбігли поліцейські пройшло 14 секунд, і цього часу достатньо, аби ОСОБА_1 зміг помінятись місцями з пасажиркою, його подругою ОСОБА_2 місцями. В цей час з відеозапису видно, що автомобіль розхитувався від руху осіб всередині, тому поліцейські швидко прискорили рух, аби “улічити” ОСОБА_1 в омані.
В ході апеляційного розгляду було переглянуто вказаний відеозапис, з якого видно, що ОСОБА_1 дійсно відкрито відмовився від проходження медичного огляду, у нього наявні ознаки сп`яніння.
Отже, в ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року). 
Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст. 130 КупАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Постанова суду за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну,- без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
       Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2021 року стосовно  ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                 Коваленко В.Д.