УХВАЛА

02 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/10691/20
адміністративне провадження № К/9901/22198/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Калашнікової О.В., 
перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року
у справі №160/10691/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Просив визнати бездіяльність Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки протиправною, що полягає у невиплаті грошової компенсації за не отримане речове право у сумі 15172 грн 32 коп.
Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 15172 грн 32 коп.;
Стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 грудня 2019 року по день звернення до суду, а саме до 07 вересня 2020 року у розмірі 190052 грн 80 коп.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив стягнути з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за не отримане речове майно у розмірі 15172 грн 32 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії скасовано в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Позов в цій частині задоволено частково.
Стягнуто з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 15172 грн 32 коп.
В решті позовних вимог про стягнення з Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовлено.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.
На зазначені ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 17 червня 2021 року.
Перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 Суд дійшов висновку про її повернення виходячи з наступного.
14 червня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №160/10691/20.
17 червня 2021 року до Верховного Суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд надійшла ідентична касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №160/10691/20.
Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Застосовуючи аналогію процесу та ураховуючи, що в провадженні Суду є касаційна скарга у справі про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, по якій не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №160/10691/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, отриманої Верховним Судом 17 червня 2021 року.
Керуючись статтями 169, 240, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року у справі №160/10691/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	О.В. Калашнікова