ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1298/20  Номер провадження 33/814/61/21	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Харлан Н. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Харлан Н.М., з секретарем судового засідання Лимар О.М., з участю адвоката Яковенко Г.М. - захисника в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,4 грн. 
Згідно з постановою, 09.07.2020 року о 20 годині 27 хвилин в м. Миргороді по вул. Прирічна, 2, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу пройти в установленому законом порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить постанову скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На обґрунтування таких вимог посилається на відсутність в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з 01.07.2020 і по сьогоднішній день, опису порушень, за які передбачається відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також посилається на порушення його прав, оскільки судом проігноровано його клопотання про відкладення розгляду справи через перебування на стаціонарному лікуванні.
Окрім того, на думку апелянта судом належним чином не перевірено доказів, що містяться в матеріалах справи.
Зауважує, що направлення для огляду на стан сп`яніння було здійснено з явним порушенням порядку визначеного Кабінетом Міністрів України та ст. 266 КУпАП, а тому вважається недійсним, оскільки до медичного закладу його не доставляли і направлення на проходження відповідного огляду не надавалось і воно відсутнє у матеріалах справи. 

Заслухавши виступ захисника Яковенко Г.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Таких висновків суд дійшов на підставі сукупних та взаємоузгоджених між собою доказів - протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 085948 від 09.07.2020, відеозапису з місця події, на які суд послався як на підтвердження свого переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.
З наявного в справі відеозапису вбачається, що 09.07.2020 о 20 годині 27 хвилин в м. Миргороді по вул. Прирічна, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, в ході спілкування з якими ОСОБА_1 повідомив, що вживав пиво.
В подальшому, через наявність підозр вважати, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я.
Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.
       Пунктом 2.5 ПДР передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Однак, ОСОБА_1 спочатку в категоричній формі відмовився від проходження огляду, та після залучення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 став наполягати на тому, що він транспортним засобом не керував, а тому відсутні підстави для проходження огляду на стан сп`яніння.
На неодноразове конкретизоване запитання поліцейського про те чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в закладі охорони здоров`я, останній умисно ухилявся від відповіді, стверджуючи що автомобілем не керував, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було повідомлено про те, що таку поведінку буде розцінено як відмову від проходження огляду. 
На чергове питання у присутності двох свідків про проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповів відмовою.
Доводи зазначені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не доставляли до медичного закладу та в справі відсутнє відповідне направлення, не заслуговують на увагу, оскільки він фактично відмовився від проходження огляду в будь-якій передбаченій законом формі.
Безпідставними є також доводи про відсутність в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з 01.07.2020 і по сьогоднішній день, опису порушень, за які передбачається відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, тобто відповідальність за вказане порушення посилена.
Разом із тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону № 2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема фактично виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.
Таким чином вбачається, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення – 09.07.2020 та винесення постанови районним судом – 25.09.2020, ч. 1 ст. 130 КУпАП діяла в редакції, яка передбачала адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків підтверджується відеозаписом, протоколом про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, вважаю доведеним наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Слід також звернути увагу, що апеляційним судом вживалися заходи для виклику свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, зокрема виклики через орган поліції, однак свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явилися.
Проте, неявка вказаних свідків не перешкоджає об`єктивному встановленню обставин справи, оскільки наявні в справі докази є достатніми для підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення – ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного, рішення районного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 вересня 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                        Н.М. Харлан