УХВАЛА

14 вересня 2021 року  
Київ
справа №580/1953/21
адміністративне провадження №К/9901/31152/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року
у справі №580/1953/21
за позовом ОСОБА_1 
до Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 
про визнання протиправними та скасування постанов,- 
в с т а н о в и в:
У квітні 2021 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов, в якому просила:
- скасувати постанову державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В. від 28 лютого 2020 року №61274235 про стягнення із позивача виконавчого збору в сумі 158 808,03 грн. на користь Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Зеленюк О.В. про відкриття виконавчого провадження від 04 березня 2021 року №64724096 з примусового стягнення виконавчого збору із позивача на користь Золотоніського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в сумі 158 808,03 грн. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити у справі нову постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.
Вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі з приводу дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, що регулюється статтею 287 КАС України.
За правилами частини 3 статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Проаналізувавши ухвалені у цій справі судові рішення та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою для забезпечення єдиної правозастосовної практики.
Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункт 1 частини 4 статті, зазначаючи, що суди попередніх інстанцій під час вирішення вказаного спору застосували приписи пункту 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини 1 статті 39 та частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» без урахування висновку Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №580/1328/19. Окрім того, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанції застосовано приписи статей 4, 12, 23 Закону України «Про виконавче провадження» без урахування висновків Верховного Суду викладених у постановах від 12 серпня 2020 року у справі №320/6360/18 та від 11 жовтня 2018 року у справі №826/7974/17
Обґрунтування скаржника наявності підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, є достатньо мотивованими та потребують перевірки у межах таких доводів.
В касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.
З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.
Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.
Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.
Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).
В обґрунтування заявленого клопотання позивачем було надано виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7, а також відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період від 13 серпня 2021 року також скаржник вказує про ухвалення державним виконавцем постанови про накладення арешту на кошти позивача.
Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах касаційної скарги докази, Суд вважає за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 та звільнити її від сплати судового збору.
Скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні. 
Керуючись статтями 3, 334 Кодексу адміністративного судочинства України ,
у х в а л и в:
Звільнити ОСОБА_1  від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №580/1953/21.
Відкрити провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №580/1953/21 за позовом ОСОБА_1 до Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов.
Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду матеріали справи №580/1953/21.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова
М.В. Білак 
 Н.М. Мартинюк ,
Судді Верховного Суду