ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/2355/20	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 22-ц/817/509/21 	Доповідач - Щавурська Н.Б.	
Категорія - 305010900 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Щавурська Н.Б. 
суддів -  Сташків Б. І., Хома М. В., 
з участю секретаря - Сович Н.А. 
з участю сторін - представника АТ “Страхова компанія “ІНГО” адвоката Вілько Н.Г., відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Остапчука П.І., 

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГО” на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року, прийняте суддею Коротичем І.А. в цивільній справі № 601/2355/20 за позовом Акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГО” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2020 року позивач АТ “СК “ІНГО” звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого зазначило, що 27 листопада 2017 року в с. Горинка мала місце дорожньо-транспортна пригода, при якій автомобіль «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження. Згідно постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року ДТП мала місце з вини ОСОБА_1 , який вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», у зв`язку із зміною назви АТ «СК «ІНГО» й ТОВ «ОТП Лізинг» був укладений договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 250548961.17_007, за яким застраховано автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_2 . Відповідно до умов даного договору АТ “СК “ІНГО” на підставі рахунку № 898 від 01.12.2017 року ТОВ «ТерКо Авто Град» виплатило ТОВ «ОТП Лізинг» страхове відшкодування у сумі 6 713, 66 грн, яке підлягає стягненню з ОСОБА_1 .
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач АТ “СК “ІНГО” просить скасувати рішення суду, вважаючи його прийнятим з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та постановити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в порушення вимог процесуального закону судом позбавлено позивача права для надання у передбачений ЦПК України 10-денний строк з моменту отримання відзиву відповіді на відзив з викладенням спростувань тверджень відповідача, наведених у відзиві. 
Також, вважає судом не надано належної правової оцінки обставині проведення 01.12.2017 року представником Страховика огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу, за наслідками якого зафіксовано наступні пошкодження автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 , а зокрема, й фари зовнішньої лівої, що підтверджується фото пошкодженого застрахованого транспортного засобу.
Також, зазначає, що даний позов пред`явлено в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України, оскільки перебіг позовної давності розпочався 28 листопада 2017 року та закінчився 27 листопада 2020 року, в той час як позивач звернувся з позовом 26.11.2020 року, що стверджується фіскальним чеком, трекінгом відправлення, поштовим повідомленням.
Вважає безпідставними висновок суду в частині недоведеності позивачем факту страхування автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , та не усунення суперечностей у документах, що підтверджують факт страхування автомобіля, оскільки на підтвердження факту страхування ним до позовної заяви було долучено копію Генеральної угоди № 250598470.14 від 25.12.2014 року та копію договору № 250548961.17_007, за яким застраховано вищезазначений автомобіль «Шкода». Однак, відповідний акт про відсутність в матеріалах справи копії договору № 250548961.17_007 на його адресу з суду не надходив. Разом із тим, саме на підставі укладеного між АТ «СК «ІНГО» із ТОВ «ОТП Лізинг» договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів від нещасних випадків № 250548961.17_007, за яким застраховано автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_2 , й було виплачене страхове відшкодування.
Зазначає, що між АТ «СК «ІНГО» та ТОВ «ОТП Лізинг» було укладено також і договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК 0044128938, за яким застрахована цивільна відповідальність ТОВ «ОТП Лізинг» як власника автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 , за шкоду, що може бути завдана автомобілем «Шкода», д/н НОМЕР_2 , третім особам з вини ТОВ «ОТП Лізинг». Однак, з урахуванням того, що ДТП, яка мала місце 27.11.2017 року, за участю автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_3 , сталася з вини відповідача, то така не є страховим випадком за договором № АК 0044128938 й виплата страхового відшкодування, відповідно за вказаним договором не проводилась.
У своєму відзиві відповідач ОСОБА_1 відносно задоволення апеляційної скарги заперечує, вважаючи її безпідставною. 
Звертає увагу на замовчування та не спростування позивачем Додатку до протоколу - план-схеми наслідків ДТП від 27 листопада 2017 року, складеної інспектором Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області Гнатюком О.С., у якій зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень автомобіля, спричинених внаслідок ДТП, серед яких, окрім пошкодження переднього бампера та лакофарбового покриття, жодних інших пошкоджень не вказано. Вважає, що з долучених позивачем фото також не можна візуально встановити факт пошкодження лівої фари автомобіля. У зв`язку із цим вважає, що з нього не підлягають стягненню вартість фари в розмірі 3 069, 30 грн та робота по її заміні в сумі 212, 50 грн, як вказано у копії рахунку на оплату № 898 від 01 грудня 2017 року. 
Також, на думку відповідача, до Рахунку № 6 безпідставно занесено розхідні матеріали на суму 1 294, 17 грн, перелік яких не конкретизовано.
З урахуванням того, що автомобіль марки «Шкода», д/н НОМЕР_3 відсутній у переліку автомобілів, що підлягають страхуванню, зазначених у Додатку до генеральної угоди вважає вірними висновки суду першої інстанції в частині недоведеності позивачем факту страхування вищевказаного автомобіля.
Звертає увагу й на існування не усунутих позивачем розбіжностей у страховому акті, де страхувальником значиться ТОВ “ОТП Лізинг”, поліс № НОМЕР_4 , та в плані-схемі ДТП, де зазначено інший поліс з кодом 11 АК 14128938 та строком дії до 02 липня 2018 року. 
У судовому засіданні представник позивача АТ “СК “ІНГО” адвокат Вілько Н.Г. апеляційну скаргу підтримала з підстав, у ній викладених. Додатково пояснила, що за умови фіксації судом у встановленому законом порядку факту відсутності при зверненні з позовом долученого до позовної заяви договору страхування обставини справи можливо було б встановити в повному обсязі. Що стосується не відображення в додатку до схеми ДТП факту пошкодження фари, вважає, що схема ДТП відображає лише механізм утворення пошкоджень і не є тим документом, що відображає перелік пошкоджень, на відміну від Довідки форми 1. 
Відповідач ОСОБА_1 та його представник — адвокат Остапчук П.І. відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, з підстав наведених у поданому відзиві. Додатково пояснили, що факт пошкодження бампера та лакофарбованого покриття ними визнається, в той час як пошкодження фари — є видимим пошкодженням, а тому повинно було бути зафіксоване працівником ДПС. 
Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. 
Судом встановлено, що такою, що набрала законної сили постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 грудня 2017 року в справі № 601/2045/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 9). 
Даною постановою встановлено, що 27.11.2017 об 11 год. 30 хв. в с. Горинка Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_5 , та рухаючись заднім ходом, не врахував дорожньої обстановки, не справився з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2 , який стояв припаркований, чим порушив п.10.9 ПДР України. Автомобілі отримали механічні пошкодження. 
У плані-схемі, як додатку до протоколу огляду ДТП від 27 листопада 2017 року зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, що були отримані внаслідок ДТП, де під номер 2 зазначено автомобіль «Шкода», номерний знак НОМЕР_2 , у якому пошкоджено-передній бампер та лакофарбове покриття. Дані про страхування: код 11 АК 14128938, термін дії до 02.07.2018 року.
АТ “СК “ІНГО” виплатило страхове відшкодування у сумі 6 713, 66 грн на підставі виданого ТОВ «ТерКо Авто Град» рахунку № 898 від 01.12.2017 року (а.с. 11, 19). 
16 квітня 2018 року АТ “СК “ІНГО” направило ОСОБА_1 претензію на суму 6 713 грн 66 коп. (а.с. 14), яка не була задоволена.
З долученої до позовної заяви копії генеральної угоди № 250598470.14, укладеної між АТ “СК “ІНГО” і ТОВ «ОТП Лізинг» добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків і додатку до цієї угоди з переліком автомобілів, що підлягають страхуванню, вбачається, що автомобіль “Шкода” з д.н.з. НОМЕР_2 у даному переліку не значиться (а.с. 2-8).
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг. 
Згідно вимог ч.ч. 2, 3 цієї ж статті докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).                
Звертаючись з апеляційною скаргою, позивач на спростування висновків суду долучив до неї копію договору страхування № 250548961.17_007, витяг з бази МСТБУ, акт огляду транспортного засобу. 
З урахуванням того, що одним із доводів апеляційної скарги АТ “СК “ІНГО” є порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає у ненаданні позивачу строку для подання відповіді на відзив з метою спростування викладених у ньому тверджень відповідача, доказом чого є факт отримання ним відзиву відповідача 15.02.2021 року та прийняття судом рішення в справі 16.02.2021 року, а також, що полягає у не оформленні судом у визначений законом спосіб (шляхом складання відповідного акту на направлення його копії позивачу) факту неотримання разом із позовною заявою копії договору страхування № 250548961.17_007, який зазначений у переліку документів, долучених до позовної заяви, колегія суддів приходить до висновку про наявність у даному випадку передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 367 ЦПК України виняткових випадків, як підстав для прийняття судом апеляційної інстанції доказів, що не були подані до суду першої інстанції (долучених до апеляційної скарги копії договору страхування № 250548961.17_007, витягу з бази МСТБУ, акту огляду транспортного засобу), оскільки неможливість подання таких доказів до суду першої інстанції зумовлена причинами, що об`єктивно не залежали від позивача.
За таких обставин, у ході апеляційного розгляду даної справи встановлено, що при огляді 01.12.2017 року представником АСК “ІНГО” та представником страхувальника транспортного засобу “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 виявлено пошкодження переднього бампера та фари зовнішньої лівої, що стверджується відповідним актом (а.с. 70).
Також, 23.06.2017 року між АТ “СК “ІНГО” і ТОВ “ОТП Лізинг” укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності водія та пасажирів № НОМЕР_4 відносно транспортного засобу “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 72-74).
Відповідно до п. 2.2. даного Договору страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок, у тому числі, дорожньо-транспортної пригоди.
Строк дії договору страхування з 00.00 год 03.07.2017 року до 24.00 год 02.07.2018 року (п. 5.1 Договору).
Згідно вимог п.п. 9.2.3. Договору при пошкодженні транспортного засобу розмір страхового відшкодування визначається страховиком на підставі документів, що підтверджують розмір збитку (рахунки СТО, калькуляції СТО чи страховика, висновок спеціаліста-автотоварознавця) за вирахуванням встановленої договором франшизи на відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому розмір збитків та умови виплати визначаються з урахуванням наведених нижче і зазначених у договорі страхування умов, а саме, за умови здійснення відшкодування на підставі документів спеціалізованої СТО в розрахунок розміру страхового відшкодування включається вартість запасних частин, деталей, обладнання, матеріалів та ремонтних робіт, що визначається виключно, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі спеціалізованої СТО (яка належить до сервісної групи станцій технічного обслуговування та гарантійного ремонту транспортного засобу відповідної марки, що заснована виробником транспортних засобів або його уповноваженим представником у відповідності до законодавства України (офіційна дилерська марка по відповідному бренду, марці та рекомендована страховиком для проведення відновлювального ремонту). Страхове відшкодування сплачується за письмовою заявою Страхувальника (безпосередньо йому на підставі документів, що підтверджують факт сплати рахунків СТО, або безпосередньо на рахунок СТО на проведення відновлювального ремонту за згодою страхувальника).
Розмір франшизи для вказаного страхового випадку умовами договору не встановлено, ліміт відповідальності страховика складає 338 366, 26 грн (п. 2.1 Договору).
Відповідальність відповідача ОСОБА_1 на час вчинення ДТП відповідно до вимог ЗУ “Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” застрахована не була. 
У відповідності до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Договір страхування укладається в письмовій формі, У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним (ст. 981 ЦК України).
Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно вимог ст. 5 ЗУ “Про страхування” страхування може бути добровільним або обов`язковим. 
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Одним із видів добровільного страхування є, у тому числі, страхування наземного транспорту (ст. 6 ЗУ “про страхування”).
У відповідності до ст. 8 цього ж закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. 
Згідно вимог ст. 9 Закону страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.
Стаття 20 Закону передбачає обов`язки страховика, серед яких, у тому числі, здійснення страхової виплати при настанні страхового випадку. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту укладення між АТ «СК «ІНГО» і ТОВ «ОТП Лізинг» договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, за яким застраховано автомобіль «Шкода», д/н НОМЕР_2 , а також — з наявності не усунутих позивачем суперечностей щодо номера договору, посилання на який містить страховий акт та схема ДТП.
Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції, виходячи з таких міркувань.
Так, посилаючись, як на одну з підстав відмови у позові на те, що позивачем не додано до матеріалів справи договору № 250548961.17_007, на який міститься посилання у позовній заяві, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тій обставині, що вищезгаданий договір включено до переліку додатків, долучених до позовної заяви, з якою ТОВ “СК “ІНГО” звернулося до суду. Разом із тим, у порушення відповідних правил діловодства уповноваженим працівником суду не було складено акту щодо відсутності долученої до позовної заяви копії вищезгаданого договору, а прийнявши відповідну позовну заяву, судом не було вжито заходів для з`ясування обставин, що мають значення для справи в частині наявності такого договору. Крім цього, порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону (ст. 179 ЦПК України) в частині забезпечення позивачу права для надання відповіді на відзив додатково призвело до того, що обставини, які мають значення для справи не були встановлені з причини позбавлення позивача права на надання пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених у відзиві відповідача заперечень, мотивів їх визнання або відхилення. 
Зокрема, з урахуванням наявності долученої до апеляційної скарги копії не визнаного недійсним договору добровільного страхування автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , укладеного 23.06.2017 року між АТ “СК “ІНГО” і ТОВ “ОТП Лізинг”, на який позивач посилався, у тому числі, як на доказ заявлених вимог, у змісті позовної заяви, з якою він звернувся до суду, колегія суддів вважає безпідставними висновки суду першої інстанції в частині недоведеності позивачем факту укладення між АТ “СК “ІНГО” і ТОВ “ОТП Лізинг” договору добровільного страхування автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 .
Наявність відповідного договору, а також рахунку на оплату № 898 від 01 грудня 2017 року (а.с. 11) , виданого ТОВ “ТерКо Авто Град” Товариству “ОТП Лізинг”, в сукупністю з іншими наявними у справі доказами, що підтверджують факти вини у вчиненні ДТП відповідача ОСОБА_1 , відсутність доказів обов`язкового страхування відповідачем своєї відповідальності, як власника наземного транспортного засобу, дають колегії суддів підстави дійти висновку про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної виплатою страхового відшкодування.
Разом із тим, що стосується розміру вказаної шкоди в сумі 6 713, 66 грн, колегія суддів вважає заявлений розмір необґрунтованим, виходячи з таких підстав.
Так, як вбачається з рахунку № НОМЕР_7 від 01 грудня 2017 року, виданого ТОВ “ТерКо Авто Град”, до переліку товарів і робіт, затрачених на ремонт пошкодженого автомобіля віднесено фару вартістю 3 069, 30 грн, роботи по заміні передньої лівої фари вартістю 212, 50 грн (а.с. 11).
Разом із тим, наявна у справі довідка № 3017331797319278 про ДТП містить інформацію щодо пошкодження передньої центральної частини автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , без конкретизації деталей автомобіля і виду таких пошкоджень (а.с. 10).
Зі схеми наслідків ДТП, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення у справі № 601/2045/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вбачається перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , що виникли внаслідок ДТП 27.11.2017 року, серед яких значаться лише пошкодження переднього бампера, лакофарбованого покриття.
З наявних у справі № 601/2045/17 письмових пояснень водія транспортного засобу “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , а також — водія ОСОБА_1 (відповідача у справі) вбачається, що внаслідок ДТП мали місце пошкодження лівої частини переднього бампера автомобіля.
З урахуванням того, що з жодного наявного у справі доказу, які існували на час ДТП, не вбачається, що в результаті останньої мало місце пошкодження фари автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь вартості заміненої Товариством “ТерКо Авто Град” фари та робіт, пов`язаних з її заміною на загальну суму 3 281, 80 грн (3 069, 30 + 212, 50 = 3281, 80 грн).
Колегія суддів відхиляє наданий на підтвердження заявлених позивачем вимог акт огляду транспортного засобу “Шкода”, д.р.н. НОМЕР_2 , у якому серед пошкоджень вказаного автомобіля значиться, в тому числі, фара зовнішня ліва, що потребує заміни, оскільки огляд проводився не на місці ДТП, а через 4 дні після неї, й даний акт спростовується іншими наявними у справі доказами, здобутими на місці ДТП (поясненнями водіїв ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 27.11.2017 року, додатком до протоколу про адмінправопорушення у вигляді схеми наслідків ДТП від 27.11.2017 року тощо), з яких не вбачається, що 27.11.2017 року мало місце таке пошкодження як фара автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , яке з урахуванням місця його розташування, не може бути віднесене до невидимих, таких, що не могли бути встановлені під час огляду транспортного засобу на місці події.
Беручи до уваги вищенаведене, відхиленню підлягають і доводи апеляційної скарги позивача в частині незаконності рішення суду першої інстанції з посиланням на ненадання належної правової оцінки судом обставині проведення 01.12.2017 року представником Страховика огляду пошкодженого застрахованого транспортного засобу, за наслідками якого зафіксовано пошкодження фари зовнішньої лівої автомобіля «Шкода», д/н НОМЕР_2 . 
Оскільки загальна вартість робіт, пов`язаних з ремонтом пошкодженого автомобіля складає 6 713, 66 грн, з яких 3 281,80 грн — вартість заміненої фари та робіт, пов`язаних з її заміною, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову АТ “СК “ІНГО” шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача 3 431, 86 грн (6 713, 66 — 3 281, 80 = 3 431, 86 грн) заподіяної матеріальної шкоди.
При цьому, заперечення відповідача ОСОБА_1 в частині недоведеності позивачем факту укладення договору добровільного страхування транспортного засобу “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , спростовуються змістом долученої в ході апеляційного розгляду даної справи копії договору № 250548961.17_007 від 23.06.2017 року (а.с. 72-74).
Що стосується заперечень відповідача в частині безпідставності включення до рахунку № 898 від 01.12.2017 року розхідних матеріалів, перелік яких не конкретизований, то такі заперечення колегією суддів відхиляються, оскільки в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 не заперечуються ні факт пошкодження переднього бампера та лакофарбованого покриття автомобіля “Шкода”, д.н.з. НОМЕР_2 , ні його вина у вчиненні ДТП, а тому з урахуванням зазначених у рахунку № 898 від 01.12.2017 року видів робіт, пов`язаних з ремонтом і відновленням вказаних пошкоджень, розхідним матеріалом під № 6 у кількості 1 штуки в даному рахунку, є ніщо інше, як лак, необхідність застосування якого зумовлена характером пошкоджень, існування яких визнається ОСОБА_1 (відновлення пошкодженого лакофарбованого покриття передньої частини автомобіля). 
Відхиляє колегія суддів і заперечення відповідача ОСОБА_1 щодо позовних вимог позивача з посиланням на пропуск останнім строку позоввної давності, оскільки з урахуванням того, що ДТП мала місце 27.11.2017 року перебіг такого строку розпочався 28 листопада 2017 року та закінчився 27 листопада 2020 року, в той час як позивач звернувся з позовом 26.11.2020 року, що стверджується наявними в матеріалах справи фіскальним чеком, трекінгом відправлення, поштовим повідомленням. У зв`язку з цим, даний позов пред`явлено в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України. 
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно вимог ст. п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.         
Приймаючи до уваги те, що доводи апеляційної скарги АТ “СК “ІНГО” що стосуються неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи частково знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям колегією суддів нової постанови про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ “СК “ІНГО” 3431, 86 грн заподіяної матеріальної шкоди.
Також, беручи до уваги факт скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняття колегією суддів нової постанови про часткове задоволення позовних вимог на суму, що складає 51,12 % від заявленої суми, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати пов`язані з розглядом справи судом першої та апеляційної інстанцій загальний розмір яких становить 2 686, 35 грн (1 074, 54 + 1 611, 81 = 2 686, 35 грн, де 1 074, 54 грн судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом першої інстанції, визначені пропорційно до задоволених вимог; 1611, 81 — судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, визначені пропорційно до задоволених вимог). 
Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; ст. 259 ч.ч.1, 2, 6, 8; 374 ч.1 п.2; 376 ч.1 п.п. 1, 3; ст. 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2, 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 979 ч. 1, 993 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5. 6, 8, 9, 20, 25 ч. 1, 27 Закону України “Про страхування” суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГО” -задовольнити частково.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 лютого 2021 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов Акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГО” до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди — задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “Страхова компанія “ІНГО” 3 580 (три тисячі п`ятсот вісімдесят) грн 61 (шістдесят одну) коп. заподіяної матеріальної шкоди, а також 2 800 (дві тисячі вісімсот) грн 92 (дев`яносто дві) коп. судових витрат.
В решті позовних вимог — відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 05 липня 2021 року.

Головуючий 
Судді