КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №754/11974/20 
провадження № 22-ц/824/8641/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Кравець В.А., Мазурик О.Ф.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року /суддя Грегуль О.В./
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернулась до суду з позовом, про стягнення з ОСОБА_1 109642,65 грн. - додаткових витрат на дітей за період з 19.09.2016 по 24.09.2020, а починаючи з дати подання даного позову і до досягнення кожною окремо дитиною повноліття  - стягнення на кожну окремо дитину щомісяця: 1800 грн. - додаткових витрат.
Рішенням  Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 109642,65 грн. - додаткових витрат на дітей. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено, вирішено питання судового збору. /а.с. 183-184/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1   звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, стягнувши додаткові витрати у сумі 2613, 67 грн.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що заявлені позовні вимоги в частині витрат на розвиток, навчання, відпочинок та оздоровлення дітей у сумі 109 642,65 грн. за період з 19 вересня 2016 року по 24 вересня 2020 року, не в повній мірі відповідають критеріям визначених ст. 185 Сімейного кодексу України. Так, додаткові витрати визначені ст.185 СК України викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин належать до компетенції суду і вони за своїм характером є індивідуальні, проте, суд першої інстанції помилково визнав витрати позивача перелічені у позові додатковими витратами. Позивач у відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала належних доказів які в повній мірі підтвердили хоча б факт понесених витрат або, що саме вона була платником або як вбачається з довідок про благодійні внески - особою яка сплачує благодійний внесок. Витрати позивача на навчання дітей англійської мови взагалі документально не підтверджені. Суд першої інстанції не взяв до уваги та не обґрунтував в спірному рішенні доводи скаржника викладені у відзиві на позов щодо застосування строків позовної давності. Під час оцінки доказів понесених витрат, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що додані до справи копії документів несуть або інформативний характер або не відносяться до предмету доказування взагалі. Окремі докази на які посилається позивач понесених витрат, є суперечливими. Наголошував, що він визнає витрати які понесені за обстеження та лікування дітей на загальну суму 2613,67 грн. та які не є оспорюваними.
ОСОБА_2 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись не необґрунтованість її доводів. Вказувала, що надала усі належні та допустимі докази згідно чинного законодавства, нею не було не пропущено строк позовної давності, всі документи (письмові докази) подані з урахуванням строку позовної давності, що було вирішено під час судового розгляду. Наголошувала, що просила стягнути додаткові витрати на дітей з їх батька ОСОБА_1 лише у частині розвитку певних здібностей дітей, які впродовж років займаються гімнастикою, танцями, вивчають іноземну мову, а також у частині оплати за оздоровлення та лікування дітей, у зв`язку з тим, що дітям лікарем рекомендовано санаторно-курортне лікування та літній морський відпочинок, що було підтвердження довідками від лікаря, які долучено до матеріалів справи. Наголошувала, що ОСОБА_1 має доходи значно вищі, ніж зазначено у довідці про його доходи від 06.11.2020 року, а відповідно у нього є змога приймати участь у додаткових витратах на дітей, водночас, наявність у відповідача боргів чи інших фінансових зобов`язань перед третіми особами не позбавляє його обов`язку приймати участь у додаткових витратах на дітей. Додатково вказувала, що особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Саме такі факти позивач описала у своїй позовній заяві та підтвердила кожен довід документально і просила стягнути з відповідача 50% від суми понесених нею витрат на оздоровлення, лікування, підтримання розвитку творчих здібностей у дітей. Крім того, вказувала, що суд має дотримуватись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Таким чином, вказувала, що рішення суду першої інстанції є законним та таким, що винесене з дотримання чинного законодавства України, розглянутим всебічно, об`єктивно, неупереджено у повному обсязі.
Крім того, ОСОБА_2 звернулась з клопотанням про розгляд справи з викликом учасників справи, обґрунтовуючи доводи тим, що з метою повного, неупередженого та всебічного розгляду справи, повстала необхідність бути присутньою у судових засіданнях під час розгляду цивільної справи № 754/11974/20 з метою висловлення своєї думки та правової позиції, надання пояснень по даній цивільній справі. 
Перевіривши доводи, наведені у клопотанні, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підстав для розгляду справи з викликом сторін, з огляду на таке.
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
ОСОБА_2 скористалась правом висловлення власної позиції шляхом подачі позову, відповіддю на відзив, уточненням позовних вимог та відзивом на апеляційну скаргу.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представила переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.
Суд створив учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України, що в даному випадку було реалізовано у повній мірі.
Отже, оскільки ЦПК України передбачає можливість розгляду справи у письмовому провадженні без виклику учасників справи, аргументи позивача про розгляд справи за участю сторін у справі є непереконливими, тому відсутня необхідність у виклику осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню на підставі наступного.
Судом встановлено, що сторони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.06.2010 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.07.2012.
Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2016, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.08.2016 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі: 1500 грн. на утримання кожної окремо дитини.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 185 СК України, яка вказує, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем за період з 19.09.2016 р. по 24.09.2020 р. понесено додаткові витрати на двох дітей у загальній сумі: 219 285, 29 грн. і ці витрати пов`язані з лікуванням, навчанням, відпочинком, оздоровленням, розвитком здібностей дітей про що додано детальний розрахунок витрат на лікування, навчання, відпочинок, оздоровлення, розвиток здібностей дітей, а тому стягнув з відповідача половину вартості понесених додаткових витрат на дітей від вказаної вище суми, а саме 109 642, 65 грн.
Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.
За змістом ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину це витрати, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Додаткові витрати, які понесла позивач перелічені в уточненні позовних вимог /а.с. 133-137/.
Суд першої інстанції не дослідив належним чином вказаний перелік та не надав йому оцінки.
Досліджуючи вказаний перелік, апеляційний суд робить такі висновки.
В розумінні ст. 185 СК України, до додаткових витрат не відносяться відвідування клубу Ідеал, участь у фестивалі ''Ритми часу", закупівля канцелярського приладдя, відвідування шкільного лагеря, послуги репетитора з англійської мови, відвідування танцювального гуртку, купівля письмового столу, відвідування дітьми клубу танцю на пілоні. 
Вказані витрати здійснені за бажанням матері, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України. Крім того, позивач не довела належними та допустимими доказами, що відвідування різних гуртків спрямовано на розвиток здібностей дітей, та пов`язано з певними досягненнями і не є способом забезпечення дозвілля.
Такі витрати як батьківський фонд в дитячому садку, внески до класного фонду, ремонти навчального класу, привітання зі святами вихователів, екскурсійно-розважальні програми, новорічні вистави, відвідування цирку, аквапарку, відвідування розважальних заходів, кінотеатрів, екскурсійні програми, влаштування днів народжень, дитячих свят, купівля морозива, соку, серветок для дітей, води,  харчування у шкільній їдальні, перекуси, відвідування МакДональдса, катання на байдарках з влаштуванням пікніку взагалі не можуть розглядатись у відповідності до ст. 185 СК України, оскільки є регулярним забезпеченням дітей необхідним для їх потреб, на що з відповідача стягуються аліменти.
Щодо проїзду у потязі на відпочинок, трансферів до місця відпочинку, відпочинку в комплексі " МАЯК ", на базі « ПЕРЕСИП », в оздоровчому санаторії « Ялинка », базі «Источник здоровья», апеляційний суд вказує на те, що позивачем не доведено, що такого відпочинку діти потребували за станом здоров`я.
Водночас, ОСОБА_1 визнаються витрати на лікування дітей у повному обсязі у сумі 2613, 67 грн.
Відповідно до переліку, позивачем понесено витрати: купівля ліків для лікування отиту у дитини у 2016 р., 134,38 грн., купівля ліків для лікування дитини 03.12.2016 р. 119,88 грн., ліки виписані лікарем 06.03.2017р. - 234 грн., ліки на суму162,46,   237, 99,  400,45 грн., стоматологічні послуги для ОСОБА_3 10.02.2018 р.- 100 грн., чек за обстеження ОСОБА_3 в сімейній клініці АМЕДА 08.01.2020 р. 432 грн., профілактичний огляд у офтальмолога перед навчальним роком дітей по 28.08.2020 р на 180 грн., консультація лікаря дерматолога та УЗД ОСОБА_3 22.05.2020 р. 520 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на лікування дітей у сумі 2613, 67 грн.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу щодо поданих відповідачем копії документів - додатків, які ймовірно підроблені, а саме постанов державного виконавця, листів і довідки з банківських установ, які підтверджують, що у відповідача наявні фінансові зобов`язання, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки додаткові витрати, заявлені позивачем у відповідності до ст. 185 СК України не є додатковими витратами, тому можливість відповідача оплачувати заявлені витрати судом не розглядається.
Крім того, позивач має право ініціювати позов про збільшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
неправильне застосування норм матеріального права.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.
Позовні вимоги задоволено на 2,4%, судовий збір що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 26, 30 грн в суді першої інстанції та 39, 50 грн в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд,  - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року -  задовольнити. 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 01 квітня 2021 року -  скасувати. 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 2613, 67 грн.(дві тисячі шістсот тринадцять гривень шістдесят сім копійок) - додаткових витрат на дітей.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у дохід держави 26, 30 (двадцять шість гривень тридцять копійок) в суді першої інстанції та 39, 50 (тридцять дев`ять гривень п`ятдесят копійок) в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: