Справа № 686/1530/20
Провадження № 22-ц/801/1205/2021
Категорія: 44
Головуючий у суді 1-ї інстанції Приступа Д.І.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року	Справа № 686/1530/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.
Секретар: Кузьменко Б. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,
Рішення ухвалив суддя Приступа Д. І.
Рішення ухвалено у м. Хмельницькому
Повний текст рішення складено 22 лютого 2021 року,

Встановив:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Хмельницького апеляційного суду, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М. В. 25 березня 2019 року постановив незаконну ухвалу у справі № 686/501/18 про повернення його апеляційної скарги, внаслідок чого порушено його права та завдано йому майнової і моральної шкоди, яка має бути відшкодована відповідно до положень ст. 56 Конституції України та ст. 1174 ЦК України.
Моральна шкода полягає в завданих йому моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час читання незаконної ухвали суду та усвідомлення знущання над ним, що викликало у нього почуття душевного болю; було порушено його честь і гідність; він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а необхідність поновлення його прав змусила його вживати додаткових заходів для їх захисту у суді, що він сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, у зв`язку з чим відчув себе приниженим і морально подавленим. 
Майнова шкода полягає в тому, що для написання апеляційної скарги на незаконну ухвалу суду він витратив одну годину часу і ще одну годину часу витратив для відправлення скарги до Верховного Суду та проїзду до поштового відділення. Кожну годину витраченого ним часу він оцінює у 10 000 грн. Крім того, ним було оплачено проїзд у автобусі до поштового відділення і додому – по 5,00 грн. у кожен бік; витрачено 15,00 грн. на відправку рекомендованою кореспонденцію скарги до Верховного Суду; витрачено власний папір, електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера, собівартість кожного надрукованого аркуша складає 1,30 грн.
У зв`язку з цим позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь два мільярди гривень моральної шкоди та 20 025 грн. майнової шкоди.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , пославшись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення винесено незаконним судом, оскільки суд має право виносити рішення протягом дев`яноста днів з моменту отримання позовної заяви; крім того відповідач не підтвердив жодними доказами того, що ним не завдано шкоди. Незаконна ухвала судді Хмельницького апеляційного суду від 25 березня 2019 року скасована Верховним Судом як незаконна, що є підставою для стягнення шкоди на його користь.
Ухвалою Верховного Суду від 19 квітня 2021 року визначено підсудність цієї цивільної справи Вінницькому апеляційному суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року.
Відповідачі Хмельницький апеляційний суд та Державна казначейська служба України відзиви на апеляційну скаргу не надали.
В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися. Відповідач Хмельницький апеляційний суд надіслав заяву, якою просив розглянути справу у відсутності його повноважного представника; апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт заподіяння йому шкоди та її розмір, а також причинний зв`язок між прийняттям ухвали про повернення апеляційної скарги та настанням шкоди.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним.
Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 03 грудня 2019 року у справі № 686/501/18 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року про повернення ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року скасовано, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції (а. с. 12-13).
За змістом цієї постанови підставою скасування ухвали є порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді.
Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
На підставі вказаної норми відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державної влади.
Шкода, завдана незаконними діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках відшкодування шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті – така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
За змістом позовних вимог підставою для відшкодування шкоди є постановлення суддею Хмельницького апеляційного суду незаконної ухвали про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 , а тому спеціальні підстави для застосування статті 1176 ЦК України відсутні.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких особа зазначала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та у приниженні її честі та гідності, а також ділової репутації. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Водночас обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову. У свою чергу відповідач має довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зазначені позивачем у позовній заяві обставини не вказують на наявність в діях судді суду апеляційної інстанції ознак заподіяння йому майнової та (або) моральної шкоди, відповідальність за яку має нести держава.
Той факт, що постановлена апеляційним судом ухвала була скасована судом касаційної інстанції не свідчить про заподіяння шкоди позивачеві, на підставі скарги якого цю ухвалу було скасовано.
Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
ОСОБА_1 реалізував своє право на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 29 березня 2019 року про повернення його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 січня 2018 року.
Звернувшись до суду з цим позовом, позивач не довів належними і допустимими доказами факт завдання йому майнової та моральної шкоди внаслідок постановлення суддею апеляційного суду ухвали від 29 березня 2019 року про повернення його апеляційної скарги, причинний зв`язок між прийнятою ухвалою та настанням негативних наслідків, на які він посилався у позові.
Саме по собі скасування касаційним судом ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 25 березня 2019 року у справі № 686/501/18 не є підставою для відшкодування позивачеві майнової та моральної шкоди, оскільки чинним законодавством, а саме нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції, яке позивачем було реалізовано і касаційним судом було відновлено його порушене право.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належу оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями відповідача.
Доводи апеляційної скарги позивача правильних висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, дотримано норм процесуального права, зроблені обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. В. Міхасішин